Справа № 235/556/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Філь О.Є.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року справа №235/556/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2017 року у справі №235/556/17 за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Красноармійське ОУПФУ), в якому просив:

скасувати рішення Красноармійського ОУПФУ про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з незарахуванням стажу роботи на підставі запису в трудовій книжці від 05.10.2016;

зобов'язати Красноармійське ОУФПУ зарахувати до страхового стажу період роботи в Державному виробничому об'єднані «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 до 31.05.1994 (а.с. 2).

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений в повному обсязі, а саме:

скасовано рішення Красноармійського ОУПФУ від 5 жовтня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2;

зобов'язано Красноармійське ОУПФУ зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу період роботи у Державному виробничому об'єднанні «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 року по 31.05.1994 року (а.с. 31-32).

Відповідачем на зазначене рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на відсутність в трудовій книжці записів, що підтверджують пільговий стаж позивача за період з 10.01.1977 до 31.05.1994. Також зазначає, що пенсійний орган не має можливості провести перевірку достовірності документів, наданих позивачем на підтвердження пільгового стажу за спірний період згідно вимог ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, не взято до уваги довідку від 02.06.2003 №03/80 у зв'язку з неможливістю провести перевірку достовірності, зазначених в ній даних та відсутністю підпису керівника і неспівпадінням дати звільнення з датою наказу про звільнення (а.с. 38-39).

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини у справі.

Згідно даних дубліката трудової книжки серія НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 в період з 10.01.1977 до 31.05.1994 працював на посадах слюсаря, електромеханика (з ремонту обчислювальної техніки з розряду; з ремонту та обслуговування лічильно-обчислювальних машин 4-6 розряду) на Верстатобудівному заводі «ім. В.І.Леніна» Наказом № 17 від 12.01.2000 року підприємство перейменовано в Державне виробниче об'єднання «Луганський верстатобудівний завод» (а.с.6-8).

06.07.2016 позивач звернувся до Красноармійського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з досягнення 60-річного віку.

Рішенням Красноармійського ОУПФУ від 05.10.2016 про відмову в призначенні пенсії позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років. Відповідно до наданих документів та згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж гр. ОСОБА_2 складає 05 років 01 місяць 28 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи в Державному виробничому об'єднанні «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 до 31.05.1994, внесений в дублікат трудової книжки, підлягає в обов'язковому порядку перевірці згідно п.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому неможливо провести перевірку первинних документів за вищезазначений період роботи. Прийняти до уваги довідку Державного виробничого об'єднання «Луганський верстатобудівний завод» від 02.06.2003 №303/80 не має можливості, тому що зазначена в довідці дата звільнення з роботи не співпадає з датою наказу про звільнення з роботи та відсутній підпис керівника підприємства і перевірити достовірність даної довідки не має можливості за вищезазначеною причиною (а.с. 3-5).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність (неправомірність) рішення відповідача від 05.10.2016 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з незарахуванням до страхового стажу період роботи з 10.01.1977 до 31.05.1994, у зв'язку з неможливістю проведення перевірки підприємства, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про

використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Позивач на день звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії згідно ст. 26 Закону №1058 досяг віку, передбаченого вищезазначеною статтею.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо неправомірності незарахування відповідачем до страхового стажу роботи позивача періоду роботи з 10.01.1977 до 31.05.1994 на Верстатобудівному заводі «ім. В.І.Леніна» з наступних підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що позивач з 10.01.1977 до 31.05.1994 працював на Верстатобудівному заводі «ім. В.І.Леніна», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 6-7).

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія судів зазначає, що матеріалами справи, а саме, записами в трудовій книжці підтверджується наявність у позивача стажу, що дає право на призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону №1058 (а.с.6).

Відповідно до п. 20 Порядку №637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що даний порядок підтвердження трудового стажу є обов'язковим в разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно ч.3 ст.44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Вивченням змісту дублікату трудової книжки позивача встановлено, що в ній є записи про відповідний трудовий стаж з відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону №1058.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи пенсійного органу щодо необхідності перевірки спірного періоду стажу роботи в разі видачі дублікату трудової книжки згідно з ч.3 ст.44 Закону №1058. Норма зазначеної статті не утримує в собі посилань на необхідність підтвердження іншими документами та перевірку записів в дублікаті трудової книжки. Посилання пенсійного органу, що трудовий стаж, набутий позивачем на підприємстві, яке на теперішній час перебуває на території тимчасового неконтрольованою Україною і відсутня можливість здійснення перевірки також є неприйнятними. Як свідчать записи в трудовій книжці, позивач після видачі дублікату трудової книжки 02.06.2006 року продовжував працювати до 30.07.2008 року. Сумніви пенсійного органу щодо достовірності ( правильності) записів в дублікаті трудової книжки не можуть бути підставами для відмови в зарахуванні набутого позивачем стажу роботи до страхового.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу на день звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону №1058.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законів, якими врегульовані спірні відносини колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо протиправності та скасування спірного рішення пенсійного органу від 05.10.2016 про відмову позивачеві в призначенні пенсії за віком та як наслідок задоволення решти позовних вимог, які є похідними від задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вирішив, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2017 року у справі №235/556/17 за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова