Справа № 592/1024/17
Суддя: Труханова Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/1024/17
Провадження №2-а/592/159/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Труханової Л.М.,

за участю секретаря - Сахненко О. Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції Твердохліба Дмитрія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до інспектора роти № 9 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції Твердохліба Д. О., в якому просить скасувати постанову серії АР № 902284 від 13.12.2016 р. про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2016 року, винесеною інспектором роти №9 батальйону №1 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Твердохлібом Д.О., її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що 13.12.2016 року близько 02-20 год. в м.. Харкові по вул.. Гольдбергіський ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проїхала перехрестя вулиці Гольдбергівська - Валер'янівська на червоний сигнал світлофора, порушивши п.8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху України.

З даною постановою позивач не згодна, оскільки вона не обґрунтована, винесена з порушенням законодавства, не досліджені всі обставини по справі, не враховані наявні докази.

Позивач зазначає, що рухалася зі швидкістю 40 км/годину по вул. Гольдбергівська в м. Харків, перетнувши стоп лінію на зелений дозвільний сигнал світлофору. Після проїзду середини перехрестя вулиць Гольдбергівська та Валер'янівська в м. Харків зелене світло світлофора змінило колір на жовтий, а потім червоний, оскільки дане перехрестя має тривалу відстань.

Позивач вважає, що діяла відповідно до п.8.11 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що для того, щоб забезпечити зупинку транспортного засобу в передбаченому Правилами місці, не рекомендується застосовувати екстрене гальмування, оскільки це може призвести до заносу, падінню пасажирів в салоні транспортного засобу або вантажу, а також стати причиною дорожньо-транспортної пригоди внаслідок наїзду транспортного засобу, який рухається позаду. Для цього при світлофорному регулюванні передбачений жовтий сигнал світлофора, який вмикається на протязі 3-4 секунд, що дає можливість водіям, які знаходяться в час закінчення дії дозволяючого сигналу світлофора поблизу стоп-лінії та не маючим можливості зупинитися в місцях, передбачених п.8.10, не застосувавши екстрене гальмування, звільнити перехрестя. А також відповідно до п.16.8 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що водій, виїхавши на перехрестя згідно сигналу світлофору, дозволяючий рух, повинен виїхати в заданому напрямку не зважаючи на сигнали світлофору на виїзді з перехрестя.

Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог, які встановлені для провадження у справах про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсним обставинам справи, є необгрунтованою та безпідставною, тому підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У даному випадку в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення.

Так, пункт 8 постанови з назвою графи «до постанови додаються», в якій повинні були б бути зазначені докази правопорушення, взагалі не заповнений.

Отже, вказане правопорушення позивач скоїла на суб'єктивну думку інспектора, який зафіксував закінчення нею проїзда перехрестя на червоне світло, а ні початок його проїзду.

Згідно ст. 245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перед складанням постанови інспектор повідомила, що розглядається справа про вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення.

На прохання ОСОБА_1 щодо огляду запису технічного приладу, на який, за словами інспектора, було зафіксоване правопорушення, інспектор відмовив пояснивши, що не має доступу до цього технічного приладу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, з вищенаведених приписів ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП вбачається, що лише на основі доказів, що підтверджують вчинення правопорушення та які були досліджені під час при розгляду справи можна приймати рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності (та взагалі до будь-якої відповідальності).

Проте, інспектор при притягненні позивача до адміністративної відповідальності фактично розглядав не справу, а свою особисту суб'єктивну думку та своє особисте суб'єктивне уявлення про певні події. І прийняття оскаржуваної постанови здійснювалось не на підставі доказів, які не досліджувались, а залежало від таких факторів, як довга дистанція перехрестя, кількість інших автомобілів, які також проїхали за моїм автомобілем, але не були зупинені, сприйняття ним обставин події тощо.

Тому, прийнявши оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, інспектор всебічно, повно і об'єктивно, шляхом розгляду справи та дослідження відповідних доказів не з'ясував чи було вчинено ОСОБА_1 вищевказане адміністративне правопорушення, не з'ясував, чи винна вона у вчиненні цього правопорушення, а також не з'ясував інші обставини, які мають суттєве значення для даної справи, тобто не виконав покладеного на нього законом завдання, щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду даної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Постанова не відповідає дійсності і має грубі порушення у складанні постанові, а саме: у постанові зазначено час якоби скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення о 2 год.20 хв., однак у цей час остання відпочивала і не могла керувати автомобілем, оскільки це була глубока ніч, а в графі встановлення особи - вказано посвідчення водія, але на іншу особу - ОСОБА_3.

На підставі викладеного позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог, які встановлені для провадження у справах про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсним обставинам справи, є необґрунтованою та безпідставною, тому підлягає скасування.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити та пояснила, що зазначений в постанові час вчинення адміністратвиного правопорушення, а саме 02.20 год., не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки події фактично відбувались о 14.20 год..

Відповідач в судове засідання не зявився по не відомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серія АР № 902284, 13.12.2016 року близько 02-20 год. в м.. Харкові по вул.. Гольдбергіський ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхала перехрестя вулиці Гольдбергівська - Валер'янівська на червоний сигнал світлофора, порушивши п.8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст.122 ч.2КУпАП встановлена відповідальність водіїв за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до п.8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху України жовтий забороняє рух і попереджає наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 Знак 5.62 "Місце зупинки" він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в цілях виховання особи, яка скоїла адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення можна оскаржити, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону. Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Позивач ОСОБА_1 заперечує проти інкримінованого їй правопорушення та дійсності обставин, викладених у оскаржуваній постанові.

Представником відповідача згідно ст.71 КАС України не доведена правомірність, прийнятого ним рішення, оскільки будь-якими доказами постанова АР № 902284від 13.12.2016 року не забезпечена взагалі, та не надано жодного доказу на спростування вимог позивача.

На підставі наведеного суд вважає, що постанова АР № 902284від 13.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП складена безпідставно та неправомірно, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню, тому слід визнати вказану постанову протиправною та скасувати .

Керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17,18, 152, 160,161,163 КАС України, ст. 126,287-289 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати противоправною та скасувати постанову від 13 грудня 2016 року серія АР № 902284, винесену інспектором роти № 9 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенантом поліції Твердохлібом Дмитрієм Олександровичем про накладання штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП України відносно ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 21 березня 2017р

.

Суддя Л.М. Труханова