Справа № 807/2029/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2029/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Комунального автотранспортного підприємства - 072801 Ужгородської міської ради про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 28 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова складена в повному обсязі 29 березня 2017 року.

Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач, Ужгородська ОДПІ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального автотранспортного підприємства - 072801 Ужгородської міської ради (далі - відповідач, КП "КАТП-07281" Ужгородської міської ради) про стягнення податкового боргу у сумі 134014, 66 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому, прохальною частиною позовної заяви просить розглянути справу за його відсутності, відтак, у відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач подав письмове пояснення проти позову (пояснення КП "КАТП-07281" Ужгородської міської ради від 09.12.2016 року № 66, а.с.22) згідно якого, обставина наявності у відповідача податкового боргу на якій ґрунтуються вимоги позивача, є недоведеною, поза як спростовується платіжними дорученнями № 284 від 21.09.2015 року та № 329 від 26.10.2016 року, як доказ виконання відповідачем приписів ст. 57 ПК України.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, не повідомив суд про причини неприбуття, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відтак, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ст. 122 КАС України, справа розглянута за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що КП "КАТП-07281" Ужгородської міської ради, зареєстроване як юридична особа за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 3, , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За відповідачем рахується податковий борг у розмірі 134014,66 грн., що виник на підставі наступного.

Відповідачем до податкового органу самостійно було подано податкові декларації з податку на додану вартість, а саме: податкову декларацію з ПДВ від 14.09.2016 року № , якою самостійно задекларовано суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 36777,00 грн.; податкову декларацію з ПДВ від 19.10.2016 року № , якою самостійно задекларовано суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 43797,00 грн.

Самостійно задекларована сума податку на додану вартість по вказаним деклараціям залишається несплаченою в повному обсязі.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1. статті 57.3 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.162. ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки; податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.129.1.1. ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

У відповідності до ст. 129 ПК України, відповідачу було проведено нарахування пені по платежу 30 14010100 "Податок на додану вартість" в сумі 53440,66 грн.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Аналогічна за змістом норма містилась у ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (втратив чинність з 01.01.2011 року, чинний на час направлення податкових вимог) та згідно пп.6.2.1 цієї статті - у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

У відповідності до вимог діючого станом на час направлення вимог податкового законодавства, ДПІ у м. Ужгороді, на підставі пп. 6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", КП "КАТП-07281" Ужгородської міської ради вручено першу (№ 1/15 від 30.10.2001 року) та другу (№ 2/82 від 04.12.2001 року) податкові вимоги.

Податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема розрахунком податкового боргу, обліковими картками платника по платежу 14010100 "податок на додану вартість", податковою декларацією з ПДВ від 14.09.2016 року № , податковою декларацією з ПДВ від 19.10.2016 року № , першою (№ 1/15 від 30.10.2001 року) та другою (№ 2/82 від 04.12.2001 року) податковими вимогами.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пп. 20.1.34 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому, судом спростовуються наведені у письмових запереченнях проти позову доводи відповідача стосовно вчасного погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 134014,66 грн., на підтвердження чого подано платіжні доручення: № 284 від 21.09.2015 року та № 329 від 26.10.2016 року наступним: станом на дату сплати поточного грошового зобов'язання по податку на додану вартість відповідно до вказаних вище платіжних доручень існував податковий борг минулих періодів, зокрема, по рішеннях суду (постанови Закарпатського окружного адміністративного суду) про стягнення податкового боргу по податку на додану вартість, що набрали законної сили (від 10 лютого 2011 року у справі № 2а-4637/10/0770 - 62464,12 грн.; від 21 липня 2011 року № 2а-0770/902/11 -234664,16 грн.; від 30 травня 2012 року у справі № 2а-0770/1361/12 - 66249,77 грн.; від 11 червня 2013 року у справі № 807/1839/13-а - 182909,29 грн.; від 2 грудня 2013 року у справі № 807/3963/13-а - 206469,14 грн.; від 30 жовтня 2014 року у справі № 807/2318/14 - 333982,65 грн. та від 4 грудня 2015 року у справі № 807/1048/15 - 278185,05 грн.), що підтверджується наявними в матеріалах справи обліковою карткою платника податків по платежу 14010100 "податок на додану вартість", в зв'язку з чим сплачені кошти направлялись на погашення раніше виниклої заборгованості.

Так, відповідно до пункту 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи наведене, оскільки суми сплаченого податку, які вказує відповідач як сплату податкового боргу що є предметом розгляду у даній справі, зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на позивача. Ужгородською ОДПІ доведено наявність податкового боргу відповідача, правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення податкового боргу в розмірі 134014,66 грн., відповідачем дані обставини не спростовано, в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення, та слід стягнути з розрахункових рахунків Комунального автотранспортного підприємства - 072801 Ужгородської міської ради кошти у сумі 134014,66 грн. на погашення суми податкового боргу у розмірі 134014,66 грн. з податку на додану вартість.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Комунального автотранспортного підприємства - 072801 Ужгородської міської ради про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Комунального автотранспортного підприємства - 072801 Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 3, ) кошти у сумі 134014,66 грн. (сто тридцять чотири тисячі чотирнадцять гривень шістдесят шість копійок) на погашення суми податкового боргу у розмірі 134014,66 грн. з податку на додану вартість.

3. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті