Справа № 822/2143/16
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2143/16

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

21 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Карповича Василя Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області та Державної фіскальної служби України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційних скаргах апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 3183-о від 08.10.2015 ОСОБА_4 звільнено з органів податкової міліції Головного управління ДФС у Хмельницькій області за станом здоров'я (через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу № 317 від 25.09.2015 року, виданого ВЛК УМВС України в Хмельницькій області.

Згідно з висновком Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії від 29.09.2015 та довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0570346 позивачу встановлено II групу інвалідності довічно та видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності № 0004605 зі ступенем втрати працездатності 70%, причина втрати - захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС.

На підставі зазначених документів 20.10.2015 позивачем подано до Головного управління ДФС у Хмельницькій області заяву (рапорт) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності.

Висновком Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 20.10.2015 про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію", позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 106142,4 грн. Підставою для призначення допомоги в такому розмірі вказано п.п. 1.2, 1.3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою КМУ від 12.05.2007 №707.

Згідно з листом ДФС України № 6043/р/99-99-04-02-02-14 від 07.06.2016 одноразова грошова допомога в разі інвалідності позивачу не виплачена у зв'язку з відсутністю кошторисних призначень.

Не погодившись з отриманою відповіддю позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок помилкового застосування норм законодавства відповідачами порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України "Про міліцію" та Порядком № 850, тому рішення ДФС України про затвердження висновку про нарахування одноразової грошової допомоги на підставі Порядку № 707 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції, до 07 листопада 2015 року визначав Закон України "Про міліцію".

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в ред., чинній до 07 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 (далі - Порядок № 707).

Відповідно до п.п. 2 п. 1 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

З матеріалів справи встановлено, що 08.10.2015 ОСОБА_4 звільнено з органів податкової міліції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Згідно з висновком Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії від 29.09.2015 та довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0570346 позивачу встановлено II групу інвалідності довічно та видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності № 0004605 зі ступенем втрати працездатності 70%, причина втрати - захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850), яка набрала чинності 31.10.2015.

Таким чином, оскільки підставою встановлення позивачу ІІ групи інвалідності стало захворювання, пов'язане з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ України, а саме: в органах податкової міліції, а не в органах міліції, то порядок виплати одноразової грошової допомоги позивачу регулюється постановою Кабінету Міністрів України 12 травня 2007 року № 707 "Про порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, податкової міліції", яка була чинною на час звернення позивача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що дія Порядку № 850 не поширюється на працівників податкової міліції, отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про нарахування одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до порядку та умов, встановлених Порядком № 850.

Оцінивши доводи апеляційних скарг щодо застосування до спірних правовідносин по суті заявлених позовних вимог положень Порядку № 707, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Хмельницькій області з заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності 20.10.2015.

На час виникнення спірних правовідносин по суті заявлених позовних вимог положення Порядку № 707 були чинними, а положення Порядку № 850 набрали чинності 31.10.2015.

Крім того, частина 6 статті 23 Закону України "Про міліцію", якою визначено розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ втратила чинність 07 листопада 2015 року.

Так, колегія суддів зазначає, що законодавством, чинним на час встановлення позивачу інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та на час його звернення до Головного управління ДФС у Хмельницькій області з заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги, порядок і умови призначення і виплати такої допомоги працівникам податкової міліції встановлені ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" та положеннями Порядку № 707.

На підставі вищевикладеного, оцінивши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до положень Порядку № 850.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з поданою позовною заявою предметом спору по суті заявлених позовних вимог є визначення розміру одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності.

На підставі вищевикладеного, оцінивши доводи апеляційних скарг та з урахуванням змісту спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з порушенням позивачем строку звернення, передбаченого ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі викладеного вище, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційні скарги необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області та Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 березня 2017 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.