Справа № 592/2569/17
Суддя: Алфьоров А. М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/2569/17
Провадження №2-а/592/217/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Алфьорова А.М., за участю секретаря судового засідання - Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області - Макотренка В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він з 1994 р. по вересень 2016 р. працював на посаді судді у різних судах, зокрема: з квітня 1994 р. по травень 2008 р. - суддею Ковпаківського районного суду м. Суми; з травня 2008 р. по вересень 2016 р. - суддею Апеляційного суду Сумської області. Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 р. за № 1515-VIII його заява про відставку була задоволена, у зв'язку з чим 26.09.2016 р. його було звільнено з посади судді та відраховано зі штату Апеляційного суду Сумської області. На день звільнення він має 22 роки 5 місяців 16 днів стажу роботи на посаді судді. Крім стажу роботи на посаді судді, він має 11 років 6 місяців 18 днів стажу, який складається з: роботи консультантом по судовій роботі в управлінні юстиції Сумської облдержадміністрації - 3 роки 1 місяць 5 днів; половина строку навчання у юридичному інституті - 1 рік 10 місяців 29 днів; проходження служби на території СРСР - 7 місяців 9 днів, в складі обмеженого контингенту радянських військ на території ДРА - 1 рік 5 місяців 9 днів, останнє у пільговому перерахунку складає 4 роки 3 місяці 27 днів; безпосередня участь у антитерористичній операції у пільговому перерахунку - 1 рік 8 місяців 8 днів (33 місяці 4 дні - 1 рік 1 місяць 4 дні). Таким чином, його загальний стаж роботи становить 34 роки 4 дні, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % винагороди працюючого судді. 18.10.2016 р. відповідачем було прийнято розпорядження № 9681 про виплату йому з 27.09.2016 р. щомісячного довічного грошового утримання у сумі 23059,1 грн., що становить 84 % від його суддівської винагороди (27115,0 грн.). 05.12.2016 р. він звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку довічного утримання у зв'язку зі зміною розміру складової суддівської винагороди - мінімальної заробітної плати та розпорядженням № 813566 від 18.01.2017 р. йому був проведений перерахунок щомісячного довічного утримання, однак знов із розрахунку 84 % від його суддівської винагороди (29920 грн.) і лише з 01.02.2017 р. Вказані дії та рішення відповідача суперечать нормам права та порушують його законні права. Просить суд: визнати протиправними та скасувати розпорядження № 9681 від 18.10.2016 р. та № 813566 від 18.01.2017 р. відповідача в частині призначення йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84 % його суддівської винагороди, зобов'язавши відповідача призначити йому щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % та виплатити недоотримані ним кошти; зобов'язати відповідача перерахувати призначене йому щомісячне довічне утримання у зв'язку зі зміною розміру складової суддівської винагороди - мінімальної заробітної плати - з 01.12.2016 р. виплативши йому недоотримані ним кошти.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області Макотренко В.П. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що на підставі позивача заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці управлінням 27.09.2016 р. було призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці і обчислене у розмірі 84 % від суддівської винагороди. Розмір обрахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 05.01.2017 р. склав 25444 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453 робота на посаді юрисконсульта 1-шої категорії з судової роботи та провідного консультанта управління юстиції Сумського облвиконкому, половина навчання у юридичному інституті, служба у Збройних Силах не враховується до стажу роботи на посаді судді, а тому її зарахування до стажу судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання є безпідставним. У зв'язку з вищевикладеним управлінням 18.01.2017 р. прийнято розпорядження № 813566 про призначення щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 84 % від суддівської винагороди. Крім того, при визначенні стажу роботи на посаді судді законом не передбачено його пільговий підрахунок. Таким чином, управління вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з квітня 1994 р. по травень 2008 р. працював суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, а з травня 2008 р. по вересень 2016 р. працював суддею Апеляційного суду Сумської області.

Позивач ОСОБА_1 має стаж судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання 34 роки 4 дні, з яких на посаді судді 22 роки 5 місяців 16 днів, звільнений з посади судді Апеляційного суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку, відповідно до постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 р. № 1515-VIII.

Згідно записів у трудовій книжці позивач має 11 років 6 місяців 18 днів стажу з яких: робота консультантом по судовій роботі в управлінні юстиції Сумської облдержадміністрації - 3 роки 1 місяць 5 днів; половина строку навчання у юридичному інституті - 1 рік 10 місяців 29 днів; проходження служби на території СРСР - 7 місяців 9 днів, в складі обмеженого контингенту радянських військ на території ДРА - 1 рік 5 місяців 9 днів, останнє у пільговому перерахунку складає 4 роки 3 місяці 27 днів; безпосередня участь у антитерористичній операції у пільговому перерахунку - 1 рік 8 місяців 8 днів (33 місяці 4 дні - 1 рік 1 місяць 4 дні).

ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку у Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді.

Для врахування проценту розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці пенсійним органом враховано стаж роботи позивача на посаді судді, а саме 22 роки 5 місяців 16 днів.

18.10.2016 р. відповідачем було прийнято розпорядження № 9681 про виплату з 27.09.2016 р. позивачу ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у сумі 23059,1 грн., що становить 84 % від суддівської винагороди позивача (27115,0 грн.).

05.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку довічного утримання у зв'язку зі зміною розміру складової суддівської винагороди - мінімальної заробітної плати, однак позивачу був знов проведений перерахунок щомісячного довічного утримання із розрахунку 84 % від його суддівської винагороди 29920 грн., що підтверджується розпорядженням № 813566 від 18.01.2017 р.

Положеннями статті 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть буди обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійсненні ними своїх повноважень, закріплених у ч. 1 ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання судді - це спрямована на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання, та по своїй правовій природі не є пенсією.

У відповідності до п.14 ч.1ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Згідно п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, крім стажу роботи на посаді судді 22 роки 5 місяців 16 днів, позивачу ОСОБА_1 у стаж роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання повинен був зарахуватися період, який складається з періоду роботи консультантом по судовій роботі в управлінні юстиції Сумської облдержадміністрації 3 роки 1 місяць 5 днів, половина строку навчання у юридичному інституті 1 рік 10 місяців 29 днів, проходження служби на території СРСР 7 місяців 9 днів, у складі обмеженого контингенту радянських військ на території ДРА 1 рік 5 місяців 9 днів, в пільговому перерахунку складає 4 роки 3 місяці 27 днів, безпосередня участь у антитерористичній операції у пільговому перерахунку 1 рік 8 місяців 8 днів.

Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 визначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді (в редакції Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VIII).

Проте положення ч. 3 ст. 141 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. № 4-рп/2016), а отже на час звільнення позивача зазначена норма не діяла.

Таким чином , при визначені розміру щомісячного довічного грошового утримання суд застосовує норму права, що діяла на час виходу позивачу у відставку.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 квітня 2010 № 2453 (в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI та на час виходу позивача у відставку) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України та вказано, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

У вказаному рішенні Конституційний суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсії) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

При цьому, у зазначеному рішенні Конституційний Суд України наголосив, що неодноразово висловлював та враховує попередні правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, зокрема і суддів у відставці, що були викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Згідно ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку.

З метою реалізації зазначених повноважень (ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України»), Конституційний Суд України, у п.8 мотивувальної частини вказаного Рішення від 03 червня 2013 року зазначив, що підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Таким чином, станом на 01.12.2016 року стаж роботи позивача, що дає йому право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 34 роки 4 дні, а отже відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» він має право на отримання такого утримання в розмірі 90% від грошового утримання судді на відповідній посаді.

З матеріалів справи вбачається та визнається відповідачем, що пенсійним органом виплачується позивачу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84% з урахування його стажу на посаді судді - 22 роки 05 місяців 16 днів, а не стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання - 34 рік 4 дня у розмірі 90%.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6 - 9, 11, 69 - 71, 160 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження № 9681 від 18.10.2016 року та № 813566 від 18.01.2017 року Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області в частині призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84 % його суддівської винагороди.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % його суддівської винагороди та виплатити йому недоотримані ним кошти.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області перерахувати призначене ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у зв'язку зі зміною розміру складової суддівської винагороди - мінімальної заробітної плати з 1 грудня 2016 року та виплатити йому недоотримані ним кошти.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя А.М. Алфьоров