Справа № 7620/10/2070
Суддя: Архіпова С.В.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09.09.2010 р. № 2-а- 7620/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Архіпової С.В.,

при секретарі - Солуяновій Н.В., Нікітіній О.В.,

за участю: прокурора -Зливка К.О., Якимчук О.О.

представника позивача -Куржумов М.О., Єрьоменко А.В., Білоус В.В.,

представника відповідача- Ліщук В.В., Скородєлова В.В., Сиромятніков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватне підприємство "СПС"
до Харківська митниця, Харківської обласної митниці, Головне управління Державного казначейства України в Харківській області
про про визнання недійсним рішення про визнання митної вартості товарів ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне підприємство «СПС» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеною позовною заявою до Харківської митниці (надалі по тексту - відповідач 1), Харківської обласної митниці (надалі по тексту - відповідач 2), Головного управління Державного казначейства України в Харківській області (надалі по тексту - відповідач 3) та просив, з урахуванням уточненої позовної заяви від 13.07.2010р., визнати недійним рішення відповідача 1 про визначення митної вартості товарів № 800000006/2010/0013121 від 21.04.2010р., скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації 800000015/0/324789 від 21.04.2010р., зобов'язати відповідача 2 визначити митну вартість товару, яку було вказано в митній декларації 800000015/0/324789 від 21.04.2010р. на рівні договірної вартості в сумі 225879,60грн., стягнути з державного бюджету на користь позивача суму надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 43275,96 грн.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що в листопаді 2009 року між позивачем та компанією Qingdao Tai Foong Foods Co. Ltd (Китай) укладено контракт № 061109-14, відповідно до якого Qingdao Tai Foong Foods Co.. Ltd (постачальник) зобов'язувався поставити позивачу товар згідно специфікації (червоний перець паприка мелений) за ціною 1,90 доларів США за 1 кг. на загальну суму 28500,00 доларів США.

Сторони виконали свої зобов'язання за укладеним контрактом, зокрема позивач перерахував своєму контрагенту Qingdao Tai Foong Foods Co.. Ltd суму 28500,00 доларів США в рахунок оплати за поставлений товар.

В квітні позивач подав до відповідача 1 декларацію митної вартості № 800000015/0/324789, в якій було визначено митну вартість зазначеного вище товару за ціною контракту. На підтвердження митної вартості надано пакет документів, зокрема висновок експертного товарознавчого дослідження № 43 від 07.04.2010р., відповідно до якого вартість подібного товару становить 1,90 доларів США за 1 кг.

Відповідачем 1 у прийнятті митної декларації позивача відмовлено та прийнято оскаржуване в даній справі рішення про визначення митної вартості товару на рівні 3,72 доларів США за 1 кг.

Позивач з таким рішення відповідача 1 не погоджується, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, щ порушує його права та законні інтереси.

Крім того, позивач звернувся до відповідач 1 з проханням випустити означений товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання про сплату до державного бюджету податків і зборів за ціною, визначеною відповідачем 1. Такі податки позивачем сплачено, як він зазначає, надмірно, оскільки при розрахунку ставки оподаткування ним взято до уваги митну вартість товару, з розміром якої позивач не погоджується.

В зв'язку з припиненням діяльності відповідачем 1 на час розгляду справи та реорганізації його у Харківську обласну митницю (відповідач 2), позивачем уточнено свої позовні вимоги в даній частині.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів та прокурор, що вступив до участі у справі, проти позову заперечували, вважаючи заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимоги та необхідність в їх задоволенні відмовити у повному обсязі, керуючись наступним.

Так, судом встановлено, що між позивачм та Qingdao Tai Foong Foods Co.. Ltd (Китай) 06.11.2009р. укладено контракт № 061109-14, відповідно до якого Qingdao Tai Foong Foods Co.. Ltd (постачальник) зобов'язувався поставити позивачу товар згідно специфікації (червоний перець паприка мелений) за ціною 1,90 доларів США за 1 кг на загальну суму 28500,00 доларів США на умовах CIF (м. Одеса, України) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс». Умови даного контракту сторонами виконано.

В зв'язку з наведеним позивачем було надано відповідач 1 інформацію для визначення митної вартості товару - «висушені та розмелені плоди стручкового перцю роду Capsicum annuum для харчової промисловості та кулінарії: червоний перець паприка, країна походження - Китай» за першим методом (за ціною контракту) відповідно до ст. 267 Митного кодексу України (надалі по тексту - МКУ).

Крім того, позивачем надано відповідачу 1 для підтвердження митної вартості товару висновок товарознавчого дослідження № 43 від 07.04.2010р., відповідно до якого вартість перцю червоного паприка ASTA 140, країна походження Китай становить 1,9 доларів за 1 кг.

При здійсненні порівняння рівня заявленої позивачем митної вартості зазначеного товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку Постанови Кабінету Міністрів України № 339 від 09.04.2008р. у відповідача 1 виникли сумніви щодо заявленої позивачем митної вартості товару. Зокрема, виявлено, що заявлена до митного оформлення позивачем митна вартість товару складала 1,90 доларів США за 1 кг. , а за фактами митного оформлення іншими митницями України, мінімальний рівень митної вартості подібного товару становив 3,72 доларів США за 1 кг.

Для підтвердження заявленої митної вартості відповідач 1 провів процедуру консультації з позивачем (декларантом), в ході якої повідомив інформацію про рівень цін на ідентичні товари, що оформлювалися іншими митницями та запропонував позивачу надати додаткові документи, перелік яких визначено в п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006р. , зокрема калькуляцію собівартості виробника.

Такі документи позивачем відповідачу 1 надано не було, в зв'язку з чим відповідач 1 здійснив митну оцінку товару за методом 6, про що прийняв рішення, яке оскаржується позивачем в даній справі.

Виходячи із встановлених по справі обставин суд зазначає, що як вбачається, під час розгляду запиту було встановлено, що рівень митної вартості оцінюваного товару менше рівня митної вартості ідентичних товарів, що оформлювалися іншими митницями України.

В зв'язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості значно менший ідентичні рівнів на ідентичні товари, що оформлювалися іншими митницями по митній системі та декларантом (позивачем) не було надано документального обґрунтування зменшення контрактної ціни собівартості виробника, відповідачем прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості методом 1 (за ціною угоди).

У відповідності до статті 266 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ст. 268 МКУ в разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може визначена згідно з положенням ст. 267 кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до ч1 ст. 273 МКУ в разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 267 - 272 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визначеній за методами 1 - 6 митній вартості, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосуванні цих методів.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно з положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 272 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Враховуючи наведене відповідачем 1 було здійснено митну оцінку за вантажно-митною декларацією за методом 6. В рішенні зазначено причини не застосування попередніх методів.

Зокрема, 2 метод (ст. 268,270 МКУ) не застосовано через відсутність інформації щодо ціни угод на подібні товари за 90 днів до ввезення; 3 метод (ст. 269,270 МКУ) - через відсутність інформації щодо ціни угод на подібні товари за 90 днів до ввезення; 4 метод (ст. 271 МКУ) через не надання документів щодо розміру сум понесених витрат; 5 метод (ст. 272 МКУ) через ненадання документів щодо вартості матеріалів та сум прибутку експортера.

При цьому не використовувалась ціна на сході товари на українському ринку, підставою для визначення митної вартості стали не вищі рівні митної вартості з наявних у митних органів відомостей, які містяться в статистичній базі митних оформлень по митницях України, до уваги брались не ціни на внутрішньому ринку країни - експортера, а ціни зовнішньоторговельних контрактів, за якими схожі товари ввозилися на територію України.

Таким чином, при визначенні митної вартості товарів відповідачем було правомірно застосовано метод 6 (резервний), передбачений ст. 273 МКУ.

Перевіривши відповідно до вимог п. 3 ст. 2 КАС України оскаржуване в даній справі рішення відповідача 1, судом вбачається, що митне оформлення товарів позивача здійснено відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства та в межах компетенції.

Також суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи позивач, відповідно до ст. 264 Митного кодексу України здійснив випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання у відповідності до наказу Державної митної служби України №230 для отримання можливості надати додаткові документи для перегляду рішення відповідача.

В зв'язку з наведеним в позовній заяві він просить стягнути з державного бюджету на свою користь розмір податку на додану вартість, розрахований з митної вартості товару, визначеного відповідачем 1, та сплачений, як вважає позивач, надмірно.

Проте, враховуючи, що судом не виявлено незаконності рішення відповаідача1 про визначення митної вартості товару, у суду, відповідно, відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог.

В зв'язку з наведеним так само відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування карток відмови у митному оформленні та зобов'язання відповідача 2 визначити митну вартість товарів на рівні договірної вартості .

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 160,161,162,163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

< Сума задоволення >

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні, шляхом подання такої скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 13 вересня 2010 року.

Головуючий Суддя Архіпова С.В.