Справа № 621/189/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 р.Справа № 621/189/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2017 по справі № 621/189/17

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області ( далі - відповідач, УПФУ в Зміївському р-ні Харківської обл.) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано дії УПФУ в Зміївському р-ні Харківської обл. щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ - протиправними.

Скасовано рішення відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій УПФУ в Зміївському р-ні Харківської обл. від 20.01.2017.

Зобов'язано УПФУ в Зміївському р-ні Харківської обл. здійснити збільшення пенсії ОСОБА_2, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 16 січня 2017 року шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Судові витрати у справі віднесено за рахунок держави.

Відповідачч, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2017 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскільки у позивача відсутнє право на призначення державної пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з цим позивач не має права на перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 56 зазначеного закону.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) справа розглянута без участі позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Cудом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ в Зміївському р-ні Харківської обл., є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1.

Відповідно до копій військового квитка серії НОМЕР_2 та трудової книжки серії НОМЕР_3, позивач у періоди з 13.05.1986 по 26.05.21986, з 26.06.1986 по 22.07.1986, з 20.08.1986 року по 23.09.1986, з 11.11.1986 по 12.11.1986 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та користується пільгами, передбаченими для осіб, віднесених до 2 категорії Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Загальний стаж позивача становить - 28 років 07 місяців 16 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 77 днів.

Оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, тому на нього розповсюджуються пільги, встановлені п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - на 10 років.

З 15.07.2015 ОСОБА_2 призначено пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 10 років.

Також позивачеві призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія, відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Періоди, з яких складається страховий стаж, ОСОБА_2 обчислено відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії після 01.10.2011 року, розмір пенсії за віком йому визначено за новою формулою, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням коефіцієнту страхового стажу визначеного за формулою, відповідно до ст. 25 цього Закону.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою від 16.01.2017 про перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте йому було відмовлено в здійсненні такого перерахунку.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85 відсотків заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій даним законом не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

З урахуванням наведеного, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа N 21-727а15) та від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16).

Згідно з чч. 1 та 2 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пп. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за формулою, встановленою ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку.

З огляду на вище зазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області - залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року по справі № 621/189/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 24.03.2017