Справа № 507/522/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 507/522/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гнатюк В.О.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 10.05.2016 р. по справі № 507/522/16-а

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 10.05.2016 р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подав апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження, суд встановив, що апеляційна скарга подана відповідачем з порушення встановлених ч.2 ст. 186 КАС України строків.

Ухвалою суду від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано тридцятиденний строк з дня її отримання для усунення виявлених недоліків.

29 березня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідного судового рішення.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначив, що вперше подана Управлінням апеляційна скарга була повернута йому у звязку із несплатою судового збору, враховуючи, що з 01.01.2017 року пенсійні органи звільнені від сплати судового збору, вказаний строк пропущено з поважних причин.

Ознайомившись із клопотанням, суддя-доповідач вважає необхідним відмовити у його задоволенні, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Стаття 185 КАС України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а також ухвали суду першої інстанції окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 49 КАС України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, можуть скористатися правом на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність бюджетного фінансування не є поважною причиною, що породжує право у будь-який необмежений час, після спливу строку на апеляційне оскарження, поновлювати строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Зважаючи на те, що причини пропуску строку, зазначені УПФУ у клопотанні про поновлення строку, визнані неповажними, враховуючи положення КАС України, суддя-доповідач дійшов висновку, що апелянту необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Любашівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя: Димерлій О.О.