Справа № 813/676/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року справа № 813/676/17

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФО-П ОСОБА_1.) звернувся з позовом до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Личаківська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №304 від 27.01.2017 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу про порушення податкового законодавства не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки позивач сплатив єдиний податок своєчасно за березень, квітень, травень 2016 року і в повному обсязі. В подальшому з'ясувалось, що позивач помилково перерахував кошти на рахунок сплати єдиного податку, який нарахований за кожне перше число протягом двох послідовних кварталів. Позивач вважає, що помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату грошового зобов'язання у визначений Податковим кодеком України строк (далі - ПК України). З цих підстав, вважає, що прийняте відповідачем рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких проти позову заперечив повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що у зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 812,80грн. протягом двох послідових кварталів, до нього застосовано вимоги статей 298, 299 ПК України та прийнято рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у письмовому запереченні, просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити поовністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.05.2012 серії ААВ №4765654, індивідуальний податковий номер платника ПДВ - НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі м.Львова.

Згідно з свідоцтва платника єдиного податку, позивач з 01.12.2012 по 31.12.2016 поперебував на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку 2 групи за ставкою 20% від доходу.

27.01.2017 Личаківська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийняла рішення №304 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, у зв'язку з наявністю податкового боргу у ФО-П ОСОБА_1 на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в сумі 812,80грн.

Не погодившись з рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Положеннями п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 300.1. ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до вказаного Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст.297 вказаного Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених вказаною главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Як вбачається з норм ПК України, однією з підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку є факт існування податкового боргу у такого платника податку. Згідно з п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 вказаного Кодексу.

.

Так, абзацом 8 п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПК України визначено, що у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платник єдиного податку зобов'язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених вказаним Кодексом.

Положеннями п.299.11 ст.299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З аналізу викладених норм вбачається, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Суд встановив, що жодної перевірки позивача податковий орган не проводив, акта про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, не складалося.

Аналогічного висновку стосовно необхідності проведення перевірки та необхідності складання акту перевірки перед прийняттям відповідного рішення дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 16 лютого 2017 року в справі К/800/36639/16.

Таким чином, спірне рішення прийняте не в порядок, не в спосіб та в супереч вимогам спеціального законодавства, доказів протилежного сторони суду не надали.

Також, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку стало відображення податкового боргу у картці особового рахунку позивача станом на перші числа протягом двох послідовних кварталів 2016року.

Крім того, суд встановив, що позивач своєчасно та у повному обсязі, сплатив податкові зобов'язання з єдиного податку до місцевого бюджету Шевченківського району м.Львова. Проте, у платіжних дорученнях №0.0.638048813.1 від 20.10.2016, №0.0.655091365.1 від 18.11.2016, №0.0.672324377.1 від 18.12.2016, №0.0.621169884 від 20.09.2016, №0.0.603872555.1 від 19.08.2016, №0.0.588597558.1 від 21.07.2016, №0.0.570027951.1 від 17.06.2016, №0.0.555202870.1 від 19.05.2016, №0.0.539938524.1 від 19.04.2016, №0.0.539938073 від 19.04.2016, №0.0.508807585.1 від 19.02.2016, №0.0.492321908.1 від 19.01.2016, №Р24А25116139А627309 від 19.01.2016, №0.0.539936427.1 від 19.04.2016, №0.0.587110081.1 від 19.07.2016, №0.0.638045392.1 від 20.10.2016 про перерахування коштів помилково зазначив рахунок бюджету ГУ ДКСУ у Львівській області, призначений для обліку платежу сплати єдиного податку, зазначені обставини підтверджуються копіями платіжних доручень наявних в матеріалах справи.

Сплата коштів до відповідного бюджету (місцевого бюджету) за податковими зобов'язаннями здійснена своєчасно, оскільки кошти (єдиний податок з фізичних осіб), хоч і не перераховані на рахунок в органи казначейства, відкритий для сплати єдиного податку до бюджету, однак помилкове зазначення рахунку не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та як наслідок до відповідного місцевого бюджету. А тому сплата коштів на неправильний рахунок не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов'язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Позиція суду у справі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладену у постановах від 16.06.2015 та від 02.12.2015, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, відповідач при прийнятті оскарженого рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, не врахував фактичних обставин у спорі, а тому рішення №304 від 27.01.2017 про анулювання реєстрації платника єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому, з Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області №304 від 27.01.2017 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Стягнути з Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик