Справа № 808/665/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 рокусправа № 808/665/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року

у адміністративній справі № 808/665/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Група «Омега» до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року частково задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Група «Омега», визнано протиправними та скасовано прийняті Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення: форми «Р» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 9655865 (дев'ять мільйонів шістсот пятдесят пять тисяч вісімсот шістдесят пять) грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2197103,25 грн., та форми «В» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_2 в частині зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9208474 грн. В решті позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Група «Омега» судом відмовлено та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Група «Омега» на користь спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 121,80 грн.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області в частині задоволення адміністративного позову ПАТ «Група «Омега» з підстав не відповідності висновків суду фактичним обставинам справи та помилкового застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, у звязку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення у цій справі про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, а представник позивача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області з підстав законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, яке просив залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, а також перевіривши матеріали справи та оцінку судом першої інстанції фактичних обставин по справі, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги вважає, що останню необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувані у цій справі позивачем податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 19.12.2014 року, яким ПрАТ «Група «Омега» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11020865 грн. за основним платежем, та 2538353,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.9), та № НОМЕР_2 від 19.12.2014 року, яким ПрАТ «Група «Омега» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10508474 грн. (т.1 а.с.10) були прийняті відповідачем на підставі Акту перевірки № 870/08-31-22/33811202 від 28.11.2014 (т.1 а.с.23-131), складеного за результатами проведеної в період з 03.11.2014 р. по 21.11.2014 р. співробітниками ДП1 у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Група «Омега» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 30.06.2014 р., за результатами якої було встановлено порушення ПрАТ «Група «Омега»: положень підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.4, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем було занижено податок на прибуток на суму 11020865 грн., в тому числі по періодам: 4 квартал 2011 року у сумі 867452 грн., 1 квартал 2012 року у сумі 3783889 грн., півріччя 2012 року у сумі 6137660 грн., 9 місяців 2012 року у сумі 8948212 грн., 2012 рік в сумі 9789487 грн., 2013 рік в сумі 363926 грн.; а також вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 192.1 статті 192, підпунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок чого позивачем було завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на загальну суму 10508474 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2011 року - 516612 грн., листопад 2011 року - 31455 грн., грудень 2011 року - 206240 грн., січень 2012 року - 2733380 грн., лютий 2012 року - 36896 грн., березень 2012 року - 633333 грн., квітень 2012 року - 1612222 грн., травень 2012 року - 285725 грн., червень 2012 року - 543834 грн., липень 2012 року - 257314 грн., серпень 2012 року - 598972 грн., вересень 2012 року - 1820431 грн., жовтень 2012 року - 45741 грн., листопад 2012 року 474952 грн., грудень 2012 року - 280522 грн., січень 2013 року - 383080 грн., травень 2014 року - 47765 грн.

Згідно наведених в Акті перевірки висновків контролюючого органу, наданими позивачем до перевірки документами (договорами, специфікаціями, податковими та видатковими накладними, банківськими виписками і актами виконаних робіт) не підтверджено фактичне здійснення поставки ПрАТ «Група «Омега» товару з боку ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг» (який перебуває в стані припинення, а свідоцтво платника ПДВ скасовано податково. 18.11.2013 року), ТОВ «ОСОБА_1 Групп» (яким остання декларація з податку на прибуток подавалася за 9 місяців 2012 року про доходи за 3 місяця, та діяльність якого припинена), ТОВ «Аерокрафт» (діяльність якого припинена), а перевіркою встановлено, що правочини між ПрАТ «Група «Омега» та зазначеними підприємствами-постачальниками були лише формально задокументовані без мети реального настання правових наслідків, без реального руху ТМЦ (безтоварність операцій), та з метою заниження обєкту оподаткування і несплати податків.

Як встановлено судовою колегією, задовольняючи частково вимоги позивача у цій справі в частині визнання протиправним збільшення ПрАТ «Група «Омега» суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 9655865 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2197103,25 грн. (за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_1), а також зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9208474 грн. (за податковим повідомленням-рішенням форми «В» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_2), суд першої інстанції виходив з необґрунтованості висновків відповідача про заниження ПрАТ «Група «Омега» податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт» у звязку з тим, що господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами мали реальний зміст та підтверджуються наданими до перевірки та наявними в матеріалах справи первинними документами, на підставі аналізу яких, та з урахування наявних у позивача договорів комісії (за якими комісіонером було здійснено продаж придбаного позивачем товару на експорт), додатків до нього та додаткових угод, товарно-транспортних накладних (якими підтверджено транспортування товару), накладних, актів прийому-передачі продукції, інвойсів, вантажно-митних декларацій, авіа накладних, податкових накладних, договорів транспортного експедирування щодо поставки придбаного товару та додаткових угод до них, договорів перевезення, заявок на перевезення, актів виконаних робіт (т.2 а.с. 39-50, 78-110, 135-154, 158-175, 179-196, 200-217, 221-235, 239-249; т.3 а.с. 1-4, 9-24, 30-50, -55-76, 80-95, 99-114, 118-130, 134-149, 154-169, 174-194, 197-213,217-237; т.4 а.с.2-41,45-67, 72-90, 94-115, 119- 133, 138-163, 167-188. 192-199; т.5 а.с. 28-39, 43-68, 74-89, 93-111, 115-131,135-150, 154-173, 177-194, 198-212,216-230, 234-250; т. 6 а.с. 4-19, 23-28, 49-56, 60-77, 80, 82-96, 100-112, 115. 118-124, 137-140, 150-172, 175, 177-194, 204-214, 220-230, 233-240, 243-247; т. 7 а.с. 112-165, 168-250; т. 8 а.с. 1-133) суд першої інстанції дійшов висновку про підтвердження позивачем реальності змісту господарських операцій з оговореними в акті перевірки контрагентами, що в свою чергу підтверджує правомірність визначення позивачем податкового кредиту за спірними господарськими операціями в перевіряємий період.

При цьому, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що відсутність під час перевірки документів, які б підтверджували походження та якість товару, отриманого від контрагентів позивача та який в подальшому було експортовано, не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Група «Омега», оскільки вказані документи не впливають на формування сум податкових зобов'язань.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі, оскільки вирішуючи спір у цій справі без дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким позивачем були сформовані дані податкового обліку, суд помилково узяв до уваги лише наявні у позивача первинні документи, не оцінивши їх достовірність в розумінні фактичного здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт», також як і не врахував обставини діяльності зазначених контрагентів в період взаємовідносин з позивачем, що у сукупності з іншими доказами по справі свідчить про нереальність господарських операцій між позивачем та вказаними вище його контрагентами, і про перерахування позивачем коштів по цим операціям без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження обєкту оподаткування, та несплати податків.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 9655865 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2197103,25 грн. (за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_1), та для зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9208474 грн. (за податковим повідомленням-рішенням форми «В» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_2) - стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки

перевірки № 870/08-31-22/33811202 від 28.11.2014 року, складеного за результатами проведеної в період з 03.11.2014 р. по 21.11.2014 р. співробітниками ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Група «Омега» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 30.06.2014 р., в якому зафіксовано порушення ПрАТ «Група «Омега»: положень підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.4, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем було занижено податок на прибуток на суму 11020865 грн., в тому числі по періодам: 4 квартал 2011 року у сумі 867452 грн., 1 квартал 2012 року у сумі 3783889 грн., півріччя 2012 року у сумі 6137660 грн., 9 місяців 2012 року у сумі 8948212 грн., 2012 рік в сумі 9789487 грн., 2013 рік в сумі 363926 грн.; а також вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 192.1 статті 192, підпунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок чого позивачем було завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на загальну суму 10508474 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2011 року - 516612 грн., листопад 2011 року - 31455 грн., грудень 2011 року - 206240 грн., січень 2012 року - 2733380 грн., лютий 2012 року - 36896 грн., березень 2012 року - 633333 грн., квітень 2012 року - 1612222 грн., травень 2012 року - 285725 грн., червень 2012 року - 543834 грн., липень 2012 року - 257314 грн., серпень 2012 року - 598972 грн., вересень 2012 року - 1820431 грн., жовтень 2012 року - 45741 грн., листопад 2012 року 474952 грн., грудень 2012 року - 280522 грн., січень 2013 року - 383080 грн., травень 2014 року - 47765 грн.

Підставою для наведених в попередньому абзаці висновків податкового органу стало: ненадання позивачем до перевірки документів по перевезенню товару, його якості та походження, що позбавило відповідача можливості визначити чи відбулося фактичне постачання товару (ідентифікувати первинні документи); а також наявна в розпорядження податкового органу інформація відносно контрагентів позивача (ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт»), яка свідчить про те, що правочини між ПрАТ «Група «Омега» та переліченими підприємствами-постачальниками було здійснено без мети настання реальних наслідків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача, судова колегія бере до уваги: встановлений контролюючим органом під час перевірки та підтверджений під час судового вирішення спору у цій справі факт відсутності у ПрАТ «Група «Омега» документів, які свідчать про походження та якість придбаних останнім у ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт» товарів, які передбачалися поставкою на експорт, що позбавляє можливості перевірити достовірність задекларованих позивачем витрат на придбання товарів у перелічених контрагентів; а також наявну у контролюючого органу інформацію про стан та господарську діяльність зазначених вище постачальників позивача у цій справі, яка свідчить про відсутність у цих постачальників можливості для здійснення поставки товару, і як наслідок відсутність у позивача права на формування в перевіряємий період спірної суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств та відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10508474 грн. по господарським операціям з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт», які фактично задекларовані лише на папері та не створювали фактичного руху активів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Також, підлягають перевірці фізичні, технічні та технологічні можливості певних осіб до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: технічну можливість виконання господарської операції із урахуванням фактичних господарських ресурсів постачальника (наявність виробничих потужностей, кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції, тощо) та фактичного змісту операції (чи необхідні спеціальні навички персоналу для її вчинення, чи потрібні для цього власні або залучені засоби, час та спеціальна обстановка тощо). Зокрема, доказами, що можуть використовуватися при аналізі реальності операції, є дані про існування активу (чи вироблявся, ким і коли), про його рух на шляху до платника податків-набувача (як транспортувався, де зберігався, ким приймався, у тому числі встановлення посадових осіб постачальника і покупця, задіяних у такому процесі), як використовувався далі (чи реалізовувався, чи споживався тощо), а реальність потребує також зясування того факту, чи справді актив отриманий від указаного в первинних документах контрагента.

Саме з урахуванням наведених в попередньому абзаці питань, судовою колегією під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції у цій справі перевірялося за яких обставин і в який спосіб позивачем були налагоджені господарські звязки з задекларованими в перевіряємий період контрагентами-постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, і т.д., внаслідок чого позивачем під час апеляційного перегляду справи додатково було надано додаткові письмові докази, які апеляційний суд не може брати до уваги як належний доказ, оскільки ці документи до перевірки контролюючого органу не надавалися, а адміністративний суд не уповноважений на перевірку цих документів.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи із системного аналізу наведених вище норм, наявність у позивача, як покупця товарів у ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт», податкових та видаткових накладних, сплати коштів, укладення договорів переуступки боргу, та тощо - не є безумовним підтвердженням того, що поставка товару мала місце.

У справі, що переглядається, судом встановлено, що на підтвердження виконання операцій з поставки ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт» товарів в адресу ПрАТ «Група «Омега», останнім надано: договори комісії, згідно з якими комісіонером було здійснено продаж придбаного позивачем товару на експорт, додатки до нього та додаткові угоди, податкові накладні, накладні, інвойси, вантажно-митні декларації, авіа накладні.

Втім з огляду на відсутність у названих постачальників об'єктивних умов для виконання розглядуваних операцій (основних фондів, транспортних засобів, трудових ресурсів, тощо), подальше банкрутство ТОВ "Торг Консар", припинення (ліквідація, закриття) ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 лайт групп», ТОВ «Аерокрафт», а також з огляду на: неподання позивачем будь-яких відомостей щодо умов укладення та виконання договору з цими постачальниками; відсутності доказів факту реального отримання позивачем товару від усіх пятьох контрагентів, його оприбуткування позивачем на складі, та перевезення вантажу від постачальників до ПАТ «Група «Омега», який не маючи власних транспортних засобів, зокрема згідно п.4.1. Договору з ТОВ «Торг Консар» брав на себе обовязок поставки товару здійснюється на умовах ЕХW м.Севастополь; не надання товарно-транспортних документів, за якими можливо б було прослідити транспортування товару від місця знаходження контрагентів-постачальників до позивача, та подальшого переміщення товару в просторі, в тому числі, з тимчасово окупованої Донецької території, і перевезення товару до півострову Крим; відсутності документів походження товару, які б засвідчували походження та якість товару, отриманого від усіх контрагентів постачальників, та за якими можливо б було встановити виробника поставленого товару, при тому, що в ВМД не вказувався виробник постачаємого товару, що унеможливлює встановлення виробника та постачальника запчастин і комплектуючих для військових літаків до ТОВ «Торг Консар», які належать до товарів державного експортного контролю, судова колегія дійшла висновку про те, що відповідач по справі цілком об'єктивно під час здійснення перевірки позивача оцінив подані останнім документи як доказ створення штучної видимості здійснення господарських операцій з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт» шляхом формального складення необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, із пятьох постачальників позивача, три його контрагента на час оформлення спірних у цій справі господарських операцій, перебували на обліку в м.Донецьку та мали вид діяльності, який не пов'язаний з постачанням запчастин і комплектуючих для військових літаків.

Так, ТОВ "Компания "Укрпромторг" (вид діяльності - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами, в т.ч. для тварин), перебував на обліку в ДПІ у м.Докучаєвську ГУ Міндоходів у Донецькій області (юридична адреса: АДРЕСА_1); ТОВ "ТОРГ КОНСАР" (вид діяльності якого є «торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи») перебував на обліку в ДПІ у Куйбишевському р-ні м.Донецька та визнаний банкрутом; ТОВ «Мега Торг» (вид діяльності якого є посередництво в торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами), мав юридичну адресу: м.Донецьк, вул. Югославська, буд.28, та перебував на обліку в ДПІ у Куйбишевському р-ні м.Донецьку у стані припинення, а Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Мега Торг» було скасовано за ініціативою податкової ще 18.11.2013 р.

Наведені в попередньому абзаці обставини, у сукупності з іншими встановленими по справі фактами відсутності у позивача беззаперечних доказів реальності здійснення ним господарських операцій з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт», свідчать про правомірність оскаржуваних позивачем у цій справі податкових повідомлень-рішень.

Судова колегія також бере до уваги той факт, що позивач з ТОВ «Мега Торг» та ТОВ «Аерокрафт» за поставлений товар не розрахувався, уклавши договори уступки права вимоги: в 2012 році по кредиторській заборгованості перед ТОВ «Мега Торг», та в 2013 році - по кредиторській заборгованості перед ТОВ «Аерокрафт», але вказані вище договори уступки права вимоги та документи на підтвердження виконання їх умов, позивач до перевірки контролюючого органу і до суду не надавалися, що відповідно позбавляє можливості перевірити обставини на які посилається позивач, та визначитися з причинами здійснення позивачем таких розрахунків з вказаними контрагентами (ТОВ «Мега Торг», ТОВ «Аерокрафт»).

Судом першої інстанції вказані вище обставини враховано не було. Фактично суд першої інстанції за наслідками формального аналізу наявних у справі первинних документів на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства надав помилкову юридичну оцінку обставинам даної справи щодо фактичного виконання розглядуваних операцій без належного мотивування причин цього. Оцінка судом доказів за своїм внутрішнім переконанням не означає допустимості їх необґрунтованої оцінки, при якій змістовно тотожні обставини отримують діаметрально протилежне тлумачення, без зазначення причин для цього. Така оцінка обставин справи не може бути визнана об'єктивною.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, встановлені за результатом перевірки дійсності господарських взаємовідносин позивача з контрагентами, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність формування позивачем в перевіряємий період суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств та відємного значення суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ «Торг Консар», ТОВ «Мега Торг», ТОВ «ОСОБА_1 Групп», ТОВ «Аерокрафт», оскільки надана позивачем документація не дає можливості встановити реальність здійснених операцій.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що позивачем в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, так як мало місце лише документальне оформлення відповідних господарських операцій без їх реального вчинення, у звязку з чим апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача у цій справі незаконним, прийнятим із помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та постановлення нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування прийнятих Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області податкових повідомлень-рішень: форми «Р» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 9655865 (дев'ять мільйонів шістсот пятдесят пять тисяч вісімсот шістдесят пять) грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2197103,25 грн., та форми «В» від 19.12.2014 р. № НОМЕР_2 в частині зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9208474 грн.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року скасувати в частині задоволення адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Група «Омега» та прийняти в цій частині нову постанову про відмову задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Група «Омега» в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, що визначені ст.212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов