Справа № 826/24040/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2017 року № 826/24040/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Данилишина В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України

провизнання дій протиправними, зобов'язання внести зміни в наказ
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій щодо звільнення позивача за пп. «а» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України; зобов'язання внести зміни в наказ від 28.09.2015 №2018 о/с в частині зміни статті звільнення з пп. «а» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ на п.п «а» п. 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона на час звільнення мала спеціальне звання підполковника міліції та не мала військового звання, а відтак підлягає звільненню саме за п.п. «а» п. 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач клопотала про вирішення справи без її участі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні судом ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що з 16 січня 1996 року по 29 вересня 2015 року ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 28.09.2015 № 2018 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби в органах внутрішніх справ України з посади головного інспектора інспекторського управління Головного штабу МВС України за п.64 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення), у запас Збройних Сил України з 29 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міліцію» міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Вона складається з підрозділів:

кримінальної міліції; міліції громадської безпеки; державної автомобільної інспекції; міліції охорони; судової міліції; спеціальної міліції; внутрішньої безпеки; особливого призначення.

Згідно ч. 1 ст. 16 названого Закону особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Пунктом 7 Положення встановлено вік перебування на службі особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, залежно від присвоєних їм спеціальних звань: особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби - 45 років; полковники міліції та полковники внутрішньої служби - 50 років; генерал-майори міліції, генерал-майори внутрішньої служби, генерал-лейтенанти міліції та генерал-лейтенанти внутрішньої служби - 55 років; генерал-полковники внутрішньої служби - 60 років.

Відповідно до п. 8 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку.

Пункт 62 Положення встановлює, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Пункт 64 Положення передбачає, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою ка військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку -незалежно від наявності вислуги років.

Згідно до пункту 65 Положення особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку): а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання.

Військові звання встановлено статтею 5 Закону «Про військовий обов'язок та військову службу».

Отже, правовідносини пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, врегульовані Законом України «Про міліцію» (чинним на час виникнення спірних правовідносин) та Положенням, зі змісту яких вбачається, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ звільняються у відставку на підставі п «а» п. 65 положення за умови досягнення ними граничного віку перебування на службі залежно від присвоєного їм спеціального звання, а також досягнення граничного віку перебування в запасі у військовому званні, яке такій особі було присвоєно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на час звільнення мала спеціальне звання підполковник міліції, та не мала військового звання, отже могла бути залишена в запасі на підставі ст. 28 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

Водночас, п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом встановлено неправильне формулювання причини звільнення ОСОБА_1 суд з метою повного та всебічного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача вважає за необхідне внести зміни до наказу від 28.09.2015 №2018 о/с в частині зміни підстави звільнення, а саме позивач звільнена за п. 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Враховуючи, що належним способом захисту прав позивача є саме внесення змін до наказу від 28.09.2015 №2018 о/с, отже позов в частині визнання протиправними дій щодо звільнення позивача за пп. «а» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України; зобов'язання внести зміни в наказ від 28.09.2015 №2018 о/с не підлягає задоволенню.

Таким чином, за підсумком наведеного, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову та виходу за межі позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 69, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити в задоволенні позов про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо звільнення позивача за пп. «а» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України; зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України внести зміни в наказ від 28.09.2015 №2018 о/с.

2. Вийти за межі позовних вимог та змінити наказ від 28.09.2015 №2018 о/с Міністерства внутрішніх справ України виклавши його в наступній редакції: «звільнити з органів внутрішніх справ за п. 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1 головного інспектора відділу головних інспекторів інспекторського управління Головного штабу, з 29.09.2015, установивши щомісячну премію за вересень 2015 року в розмірі 4003 грн. з виплатою компенсації за 12 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2015 році. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні, для виплати надбавки за вислугу років, одноразової грошової допомоги при звільненні та для призначення пенсії складає 22 роки 01 місяць 09 днів».

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур