Справа № 809/284/17
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. №809/284/17

12 год. 15 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю: представника позивача Костельного М.Й.,

представників відповідача - Чернівецької митниці ДФС України Орловської Ю.М, Побережник С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі до Чернівецької митниці ДФС України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2017 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці ДФС України (далі - відповідач), відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Чернівецька митниця ДФС України в порушення вимог чинного законодавства відмовляється згідно рішення, прийнятого відповідною комісією, передати відділенню Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі конфіскований в дохід держави автомобіль, у зв'язку з необхідністю сплати податків і зборів, які справляються у разі імпортування транспортних засобів на митну територію України.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що Чернівецька митниця ДФС України протиправно відмовляється передати позивачу, без сплати митних платежів, конфіскований в дохід держави автомобіль марки Ауді А4, реєстраційний номер SV-88-COJ. Дану відмову відділення вважає неправомірною, оскільки чинне законодавство України не містить прямої заборони передавання транспортного засобу у безоплатне користування юридичній особі, визначеній у відповідній постанові КМУ. Крім того вказав, що позивач не ввозив даний підакцизний товар на територію України, а тому згідно вимог Податкового та Митного кодексів України не являється декларантом і суб'єктом митних правовідносин та не вправі здійснювати будь-яке його митне оформлення. Також зазначив, що вказаний автомобіль 1996 року випуску, на думку позивача, не може бути підакцизним товаром, так як згідно діючого законодавства дозволяється ввезення на територію України легкових автомобілів віком тільки до 10 років. Одночасно зауважив, що згідно вимог митного законодавства у разі неоднозначного трактування прав і обов'язків по операціях з товарами, рішення повинно бути прийнято на користь громадянина або юридичної особи, а не фіскального органу. Окремо зазначив, що Закарпатською митницею ДФС в подібних правовідносинах транспортні засоби були передані без сплати митних платежів. Тому вважає бездіяльність митного органу протиправною та просить зобов'язати Чернівецьку митницю ДФС України безоплатно передати позивачу вищевказаний автомобіль з необхідними документами для подальшої державної реєстрації в сервісному центрі МВС.

Представники Чернівецької митниці ДФС України позов не визнали з мотивів, зазначених у письмовому запереченні. Суду пояснили, що 11.01.2017 року уповноваженою комісією прийнято рішення безоплатно передати конфісковані транспортні засоби організаціям, яким надано право на безоплатне отримання такого майна, за наявності згоди щодо сплати митних платежів та фактичної сплати сум митних платежів організаціями-отримувачами. Твердження позивача про можливість передачі конфіскованого автомобіля без сплати митних та податкових платежів вважають безпідставними, оскільки вищевказаний автомобіль є підакцизним товаром, а згідно п.197.5 ст. 197 Податкового кодексу України звільнення від оподаткування конфіскованого майна не поширюється на операції з підакцизними товарами. Таким чином, дії відповідачів є правомірними, а рішення від 11.01.2017, на думку митного органу, підлягає виконанню в частині передачі позивачу автомобіля лише після сплати відповідних обов'язкових платежів.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та Чернівецької митниці ДФС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки Ауді А4, реєстраційний номер SV-88-COJ, кузов №WAUZZZ8DZVA013219, 1996 року випуску вилучений Чернівецькою митницею ДФС України за порушення митних правил та згідно постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 22.07.2015 року конфіскований в дохід держави.

В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2015 року держаним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №48491675 щодо примусового виконання вищевказаної судової постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до рішення уповноваженої комісії від 27.10.2016 вартість транспортного засобу автомобіля марки Ауді А4, реєстраційний номер SV-88-COJ, кузов №WAUZZZ8DZVA013219, 1996 року випуску, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу становить 135 144,00 грн., а сума податків і зборів, які повинні бути сплачені при реалізації майна становить - 194 136, 39 грн., що значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу. Тому комісією визначено недоцільною передачу його для примусової реалізації з аукціону та опубліковано відомості про безоплатну передачу майна особам, яким надано право на безоплатне отримання такого майна.

Судом встановлено, що на підставі поданої позивачем заяви 11.01.2017 вищезгаданою комісією прийнято рішення безоплатно передати конфісковані транспортні засоби організаціям, яким надано право на безоплатне отримання майна згідно постанови КМУ №985, за наявності згоди щодо сплати митних платежів та фактичної сплати сум митних платежів організаціями-отримувачами, в тому числі і про передачу автомобіля марки Ауді А4, реєстраційний номер SV-88-COJ, кузов №WAUZZZ8DZVA013219, 1996 року випуску відділенню Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються в першу чергу постановами Кабінету Міністрів України № 1724 від 26.12.2001, №985 від 11.07.2002 та нормами Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2017 року позивач, посилаючись на рішення комісії від 11.01.2017 року, подав до Чернівецької митниці ДФС України заяву, в якій просив здійснити передачу вищевказаного автомобіля та надати відповідні документи для його державної реєстрації.

Як слідує з дослідженої судом відповіді від 30.01.2017 року, наданої на зазначену заяву Чернівецькою митницею ДФС України, у передачі даного автомобіля позивачу відмовлено, оскільки безоплатна передача конфіскованого транспортного засобу, який є підакцизним товаром, може бути здійснена виключно після сплати податків і зборів відповідно до вимог ПКУ.

За наслідками судового розгляду суд погоджується з даною відмовою та бездіяльністю відповідачів щодо передачі вищезгаданого майна враховуючи наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 № 1724 затверджено Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним» (далі - Порядок №1724) яким передбачено, що саме державний виконавець є особою, уповноваженою на реалізацію конфіскованих автомобілів.

Даним порядком встановлено декілька способів розпорядження конфіскованим майном, а саме: його реалізація за ціною, яка визначається спеціалізованою торговельною організацією з її обов'язковим погодженням з митним органом; а у випадку неможливості реалізації, - безоплатна передача майна або його знищення, утилізація, промислова переробка.

Пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим спільним наказом Міністерства юстиції України, Державної митної служби України за № 1833/5/943 від 12.10.2009 визначено, що з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у разі неможливості його реалізації начальниками відділів державної виконавчої служби, які здійснюють виконання рішень про конфіскацію майна, вилученого митними органами, утворюються комісії, передбачені пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985 (далі - Порядок №985).

Пунктом 14 Порядку №985 передбачено, що у разі коли майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 11 цього Порядку (далі - комісія), пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім'ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі.

Відповідно до пп. 197.1.26 п.197.1 статті 197 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) звільняються від оподаткування операції з передачі конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 184 Митного кодексу України), у розпорядження державних установ або організацій, уповноважених здійснювати їх збереження або постачання згідно із законодавством, а також операції з безоплатної передачі зазначеного в цьому пункті майна у випадках, визначених законодавством, у володіння і користування державних органів, установ (організацій), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, а також закладів, в яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей.

Пунктом 197.5 статті 197 Кодексу встановлено, що звільнення від оподаткування, передбачене пунктом 197.1 цієї статті, не поширюється на операції з підакцизними товарами, зазначеними в розділі VI цього Кодексу.

Таким чином необхідінсть сплати обов'язкових платежів навіть при безоплатній передачі підакцизних товарів прямо та безальтернативно встановлена діючими нормами ПКУ.

Згідно п.215.1 ст.215 Кодексу до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну;пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Таким чином, в даному випадку конфіскований транспортний засіб є підакцизним товаром, що передається позивачу та набувається ним у власність, а тому така операція має здійснюватися зі сплатою акцизного податку та податку на додану вартість відповідно до норм ПКУ.

Згідно п. 12 Порядку №1724 та п. 23 Порядку №985 товарно-матеріальні цінності, крім тих, обіг яких обмежено законом, безоплатно передаються державним органам, установам, організаціям на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.

Безоплатна передача зазначених товарно-матеріальних цінностей здійснюється за ринковою вартістю, визначеною згідно із законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність і Податковим кодексом України

Відповідно до вказаних норм, Податковий кодекс України звільняє від оподаткування операції з безоплатного передавання лише ті товари, які не є підакцизними.

Оскільки Податковим кодексом України не визначено випадків звільнення від оподаткування акцизним податком та податком на додану вартість операцій з безоплатного передавання підакцизних товарів, то безоплатна передача конфіскованих митними ораними транспортних засобів зі звільненням від оподаткування можлива виключно у випадках попередньої сплати обов'язкових платежів. При цьому суд не приймає до уваги як безпідставні посилання позивача на відсутність у Митному кодексі України прямої заборони передавання транспортного засобу у безоплатне користування без сплати митних та інших платежів, оскільки відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України контролюючі органи вправі визначати підстави передавання транспортного засобу виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та нормами чинного законодавства України. Тобто відповідно до конституційного принципу адміністративного регулювання контролюючому органу дозволено тільки те, що передбачено, а все інше - заборонено.

Крім того судом встановлено, що відповідно до прийнятого уповноваженою комісією рішення від 11.01.2017 року відповідачем вирішено безоплатно передати конфісковані транспортні засоби організаціям, яким надано право на безоплатне отримання майна згідно постанови КМУ №985, за наявності згоди, щодо сплати митних платежів та фактичної сплати сум митних платежів організаціями-отримувачами.

За таких обставин, одержання позивачем вищезгаданого автомобіля згідно чинного законодавства України можливе виключно після сплати необхідних платежів, а відтак бездіяльність митниці щодо передавання цього транспортного засобу до такої сплати не може бути визнана неправомірною.

Відповідно до положень ст. 162 КАСУ суд може зобов'язати відповідача вчинити дію тільки за умови встановлення протиправної бездіяльності цього суб'єкта владних повноважень. Однак в даному випадку суд дійшов до переконання, що Чернівецькою митницею ДФС України правомірно надано позивачу відповідь, в якій зазначено підстави відмови у переданні йому транспортного засобу автомобіля марки Ауді А4, з посиланням на вимоги чинного законодавства та вказано умови за яких даний автомобіль може бути передано.

Одночасно у відповідності до ч.2 ст.8 КАСУ суд відхиляє посилання позивача на факти передавання підакцизних товарів без сплати обов'язкових платежів іншими митними органами, так як згідно прецендентної практики ЄСПЛ, зокрема п.95 рішення "Кіпр проти Туреччини" визначено загальний принцип права, згідно якого право не може виникати з правопорушення (ex iniuria ius non oritur).

Суд також не погоджується з твердженням позивача про те, що 21- річний автомобіль не є підакцизним, оскільки ПКУ не ставить поняття підакцизних товарів в залежність від віку транспортного засобу. Крім цього суд враховує, що даний автомобіль ввезений на митну територію України до введення заборони на ввезення автомобілів віком до 10 років.

Не можуть бути взяті до уваги і зазначені в судовому засіданні доводи позивача, що до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затверджений постановою КМУ від 25.08.1198 року за №1340. Дане твердження є помилковим, оскільки пп.1 п. 1 даного Порядку дія цього Порядку поширюється на майно, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, крім вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію. Тому до спірних правовідносин слід застосовувати окремий Порядок, затверджений постановою КМУ від 26.12.2001 №1724, оскільки вищевказаний транспортний засіб був вилучений митним органом.

Враховуючи викладене заявлені вимоги позивачем є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі п.197.5 ст.197, п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України № 1724 від 26.12.2001, Постанови Кабінету Міністрів України №985 від 11.07.2002, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 22.03.2017.