Справа № 821/444/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/444/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Войтовича І.І.,

суддів - Попова В.Ф., Варняка С.О.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Державної казначейської служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної казначейської служби України (далі відповідач) в якому просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Державної казначейської служби України щодо не виконання рішення Бериславського районного суду Херсонської області на підставі виконавчого листа №647/3024/14ц виданого 20.05.2015 року; зобовязати Державну казначейську службу України негайно виконати рішення суду на підставі виконавчого листа №647/3024/14ц виданого 20.05.2015 року Бериславським районним судом Херсонської області.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав із підстав викладених в позовній заяві. Зокрема зазначив, що відповідач не виконуючи рішення суду на підставі виконавчого документа порушує вимоги Конституції України та діючих нормативно-правових актів. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив із підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на поданий позивачем виконавчий лист. При цьому, норми законодавства, що гарантують право особи на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, не передбачають конкретного строку перерахування коштів за відповідними рішеннями. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що Бериславським районним судом Херсонської області у справі №647/3024/14-ц було видано виконавчий лист щодо стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного рахунку на користь позивача 300000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури.

21.04.2016 року позивач подав виконавчий лист до Бериславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для виконання судового рішення в примусовому порядку.

Бериславський районний відділу Державної виконавчої служби, листом від 24.10.2016 року №132-38/2084 повідомив, що виконавчий лист, поданий 21.04.2016 року направлено до Державної казначейської служби України за підвідомчістю.

27.10.2016 року Державною казначейською службою України отримано заяву та виконавчий лист позивача про стягнення коштів за виконавчим документом.

В свою чергу, Державною казначейською службою України з метою здійснення заходів передбачених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 (далі Порядок) направлено подані позивачем документи до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

30.11.2016 року, після проведення всіх передбачених Порядком заходів, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області направило відповідний пакет документів до Державної казначейської служби України.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, документи, які були направлені до Державної казначейської служби України отримані 08.12.2016 року.

Станом на день розгляду даної справи, виконавчий лист №647/3024/14ц виданий Бериславським районним судом Херсонської області щодо стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного рахунку на користь позивача 300000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури, залишився без виконання.

Не погоджуючись із вищенаведеною бездіяльністю, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Закон України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Названим законом держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Зазначеним Законом також визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, статтею 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок №845), визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку №845 на органи Казначейства покладено, зокрема, обов'язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розгляд письмових звернень (вимог) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

У силу положень пунктів 24 та 25 Порядку №845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 6 цього ж Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Згідно пункту 31 Порядку №845, у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

В свою чергу, відповідно до підпункту 1 пункту 47 вказаного Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Пунктом 47 Порядку №845 встановлено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством, у тому числі, на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

У силу пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Таким чином, безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а у разі їх відсутності, територіальний орган Казначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов'язує здійснити дії спрямовані на виконання рішення суду і пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Казначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.

Разом з тим, у разі неможливості виконання боржником судового рішення протягом двох місяців з моменту надходження заяви щодо здійснення безспірного списання, виконавчий документ та інші відомості передаються до Державної казначейської служби України для подальшого виконання. При цьому, строк виконання судового рішення Казначейством не може перевищувати трьох місяців з дня надходження виконавчого документу на підставі пункту 47 Порядку №845.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий документ та інші відомості, необхідні для безспірного списання на користь позивача коштів за рішенням суду, отримані Державною Казначейською службою 27.10.2016 року.

Таким чином, виконавчий лист №647/3024/14ц повинен був бути виконаний не пізніше 27.01.2017 року

Проте, як вище встановлено судом, дій спрямованих на виконання виконавчого листа та перерахування на користь позивача коштів у сумі 300000, 00 грн. відповідачем не здійснено.

Відтак, колегія суддів вважає, що зволікаючи у виконанні дій з перерахування коштів позивачу, відповідач вчинив бездіяльність та як суб'єкт владних повноважень, який зобов'язаний неухильно виконувати покладені на нього обов'язки у спосіб та на підставі, що визначені Законом, належних дій не вчинив.

Відповідно до наданих Державній казначейській службі України повноважень, остання зобов'язана вживати дійсні та повні заходи щодо виконання судових рішень про стягнення з державних органів коштів (майна), і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявної невідповідності комплексу дій здійснених відповідачем із передбаченим Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і Порядком №845, суду не надано.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №13 від 29.09.2016 року «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у звязку із виконанням рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган або державна установа, підприємство, організація».

Крім того, обов'язковість судових рішень гарантується статтею 124 Конституції України та практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування .

При цьому, суд зазначає, що жодних обставин, які стали перешкодою у виконанні рішення суду у встановлений законом строк, відповідач не надав.

У контексті вищезазначеного, суд звертає увагу, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України»).

Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України»).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України»).

У справі "ОСОБА_4 проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню у встановлений законом строк.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються у порядку черговості надходження таких документів, оскільки такі твердження не можуть слугувати достатньою правовою підставою для порушення законодавчо встановленого строку виконання судового рішення.

Так, стаття 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не встановлює жодних винятків для недотримання приписів щодо тримісячного строку для перерахування стягувачу коштів та підлягає застосуванню виключно у системному взаємозв'язку із зазначеним законодавчим положенням.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не виконання виконавчого листа №647/3024/14ц виданого Бериславським районним судом Херсонської області.

Оскільки, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, то відповідно вимога позивача про зобовязання виконати виконавчий лист, також підлягає задоволенню.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 122-1, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не виконання виконавчого листа №647/3024/14-ц, виданого Бериславським районним судом Херсонської області.

Зобов'язати Державну казначейську службу України виконати виконавчий лист №647/3024/14-ц, виданий Бериславським районним судом Херсонської області.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1102,40 грн. (Одна тисяча сто дві гривні 40 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 березня 2017 р.

Головуючий суддя Войтович І.І.

Суддя Попов В.Ф.

Суддя Варняк С.О.

кат. 11.5