Справа № 823/124/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/124/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у м. Черкасах Дяченко Катерини Володимирівни, першого заступника начальника ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області Тарана Дмитра Петровича про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у м. Черкасах Дяченко Катерини Володимирівни, першого заступника начальника ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області Тарана Дмитра Петровича в якому просила:

- визнати неправомірними дії головного державного ревізора - інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у м. Черкасах Данченко Катерини Володимирівни під час здійснення планової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ОСОБА_2 (ІНП НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового законодавства (в частині нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб) за період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 відповідно до затвердженого плану перевірки при її проведені та оформлення її результатів в акті перевірки від 19.07.2016 № 330/23-01-01-01/НОМЕР_1 на предмет не повноти відображення наданих даних, упередженого ставлення та внесення в акт неправдивих та перекручених висновків;

- визнати неправомірними дії першого заступника начальника ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у черкаській області Тарана Дмитра Петровича під час розгляду заперечень поданих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на акт перевірки від 19.07.2016 № 330/23-01-01-01/НОМЕР_1, що виразилися в не виконанні своїх обов'язків та стосовно не повноти дослідження та відображення фактів викладених в запереченнях;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 11 серпня 2016 року № , ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області відповідно до якого у зв'язку з встановленням порушення п. 177.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання у сумі 239229,86 грн., з яких 191383,89 грн. податкового зобов'язання та 47845,97 грн. за штрафними (фінансовими санкціями, зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 11 серпня 2016 року № ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області відповідно до якого у зв'язку з встановленням порушення ст. 163, 168, п. 16 підрозділу 10 Інших перехідних положень Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання у сумі 2823,99 грн., з яких за основним платежем 2259,19 грн. та 564,80 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафами) і сплати військового збору;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 11 серпня 2016 року № ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області відповідно до якого у зв'язку з встановленням порушення п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання у сумі 510 грн за платежем адміністративного штрафу та інших штрафних санкцій;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 11 серпня 2016 № ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого, зазначено про виявлення порушення п. 3 ч. 11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" було вирішено застосувати до ОСОБА_2 (18000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) штрафні санкції в розмірі 7379, 63 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 29 вересня 2016 року № ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області відповідно до якого у зв'язку з встановленням порушення п. 177.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 750 грн., з яких 600 грн. податкового зобов'язання та 150 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 29 вересня 2016 року № ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області відповідно до якого у зв'язку з встановленням порушенням 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Інших перехідних положень Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 11974,40 грн., з яких 9579,51 грн. за податковими зобов'язаннями та 2394,89 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29 вересня 2016 року № "Ф" ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області в якому зазначено, що відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" вимагається сплатити суму недоїмки із сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 176214,88 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2017 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України

Не погоджуючись з ухвалою суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду посилався на повторне неприбуття позивача у судове засідання, який був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду справи, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

Згідно ч.2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи і в суду є достовірні докази про те, що обидва рази позивача було належним чином повідомлено.

«Повторність» означає вчинення знову, тобто основною ознакою повторності є здійснення аналогічного, тотожного. При цьому черговість та порядок вчинення дій не впливає на факт їх повторності. А тому «повторне неприбуття», як підстава для залишення позовної заяви без розгляду, означає неявку у судове засідання два чи більше разів без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття протягом усього розгляду справи та не обов'язково двічі підряд.

Так з матеріалів справи вбачається, що ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні на 08 лютого 2017 року, про що повідомлено позивача шляхом надіслання листа з повідомлення про вручення за адресою вказаною в позовній заяві.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивачем отримано копію ухвали про відкритті провадження у справі та судову повістку 30 січня 2017 року (а.с.97).

Однак, 08 лютого 2017 року року в судове засідання позивач не з'явився та причин неявки суду не надав, в зв'язку з чим, судове засідання було відкладено на 15 лютого 2017 року. Про дату, час і місце судового розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення.

В судове засідання, призначене на 08 лютого 2017 року прибув представник позивача ОСОБА_3. та на підтвердження своїх повноважень надав нотаріально посвідчену довіреність ВТР № 640029 від 09.01.2014. Проте при дослідженні вказаної довіреності судом було встановлено що довіреність видана без права передоручення, строком на три роки і дійсна до 10 січня 2017 року.

У зв'язку з закінченням строку дії довіреності представника позивача та неявкою в судове засідання позивача особисто, протокольною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року відповідно до п. 2 ч.1 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд адміністративної справи було відкладено до 15 лютого 2017 року.

Проте, в судове засідання 15 лютого 2017 року позивач повторно не з'явився, про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджено розпискою (а.с. 115).

Причин неявки в судові засідання чи клопотання про розгляду справи за його відсутності суду не надано, у зв'язку з чим позовна заява була залишена без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст.155 КАС України.

Вказані обставини встановлені судом та не спростовані сторонами по справі.

В своїй апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що підставою для скасування ухвали є та обставина, що позивач не втратив зацікавленості в розгляді зазначеної справі.

Однак, необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання суб'єктивними процесуальними правами - це особлива форма адміністративного судового процесуального правопорушення, навмисні недобросовісні діяння (дії чи бездіяльність) осіб, які беруть участь у справі адміністративної юрисдикції, які полягають у порушенні умов реалізації наданих їм процесуальних прав (адміністративної процесуальної правоздатності), використанні цих правових можливостей не за призначенням або не з тією метою, з якою їх надано, внаслідок чого чиниться шкода правам та інтересам інших осіб - учасників адміністративного судового провадження, а також відбувається перешкоджання діяльності адміністративних судів.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, неприбуття учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин. Подібна практика спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та є проявом неповаги до суду.

Оскільки законодавцем обмежений строк для розгляду адміністративних справ, суд був позбавлений можливості неодноразового відкладення розгляду даної справи без поважних на те причин.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що не з'являючись в судове засідання позивач недобросовісно користувався наданими процесуальними правами та обов'язками.

Доводами апеляційної скарги вказаного не спростовано, та не надано суду доказів поважності причин повторної неявки позивача або його представника в судове засідання та їх неможливості повідомити суд про причини неприбуття в судове засідання, а тому посилання позивача на те що він не втратив зацікавленості в розгляді зазначеної справі не приймається судом до уваги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що у суду першої інстанції були правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Посилання апелянта на ту обставину, що 14.02.2017 ним було надані до суду письмові пояснення по справі, що на його думку свідчить про бажання розглядати справу по суті колегія суддів не приймає до уваги, так як, позивач та його представник був належним чином повідомлений про розгляд справи та обов'язок з'явитись в судове засідання, проте а ні в позовній заяві, а ні в наданих додаткових поясненнях не зазначено про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 200, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 29 березня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.