Справа № 814/85/17
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 березня 2017 року Справа № 814/85/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В., при секретарі - Науменко О.Г.

за участю: представника позивача - Сон К.Е. (за довіреністю),

представника відповідача - Гави О.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.10.2016 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.10.2016 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства на підставі безпідставних та необґрунтованих висновків, викладених в акті перевірки, чим порушено права та інтереси позивача.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що податкове повідомлення-рішення від 02.11.2016 р. № є правомірним і відповідає нормам діючого законодавства з огляду на те, що ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області проведена перевірка ТОВ «ТЕХМОРГІДРОСТРОЙ МИКОЛАЇВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року, якою встановлено порушення пп.141.4.2 п. 141.4 ст.141, п.103.3 ст.103 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями, за рахунок чого ТОВ «ТЕХМОРГІДРОСТРОЙ МИКОЛАЇВ» занижено суму податку з доходу нерезидента за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 на суму 26152886 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі направлень від 15.08.2016 № 258/14-03-14-02, № 259/14-03-13-03, № 260/14-03-14-01, № 261/14-03-14-01, виданих ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, згідно із ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1, п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України, п. 2 частини 1 ст. 13 ЗК «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів госпо дарювання, на підставі наказу № 533 від 12.08.2016, ДПІ у Центральному районі м. Ми колаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, у період з 15.08.2016 по 23.08.2016, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, пра вильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 відповідно до затвер дженого плану перевірки, результати якої оформлені актом від 31.08.2016 р. № 416/14-03-14-02/36383806 (а. с. 11-50).

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141, п. 103.3 ст. 103 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за рахунок чого товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" занижено суму податку з доходу нерезидента за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року на суму 26152886 грн.

12.10.2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу нараховано податкове зобов'язання в сумі 26 152 886,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 19 614 665,00 грн. (а. с. 9-10).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається з акту перевірки, пере віркою повноти оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з Украї ни (п. 3.4.8 Акту) за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, встановлено, що ТОВ «Техморгідро- строй Миколаїв» здійснювало операції, за якими виникають доходи отримані нерезидентом, зазначені у ст. 13 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств».

Перевіркою встановлено операції, за якими виникають доходи нерезидента від провадження господарської діяльності у вигляді орендної плати, що сплачується резидентом (ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв») на користь наступних нерезидентів: - KRAYTEKS GROUP HOLDING LIMITED, Кіпр (Chrisorogiatisis&Kolokotroni, р.с. 3040, Limassol, Cyprus), зареєстроване згідно законодавства Кіпр - Орендодавець судна «SEVERODVINSKIY», зареєстрованого під прапором Молдови, тип судна само вивізний земле всмоктувач з технічними характеристиками, зазначеними в додатку №1 та №2 до дійсного чартеру та Орендарем ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», 23.06.2015р. уклали договір тайм-чартеру №068-2015, згідно якого Орендодавець здає, а Орендар орендує за значене судно на період 6+6 +/- 15 днів за взаємною згодою Сторін. Орендна плата вста новлена в розмірі - 24 000,00 дол.США за добу. На підтвердження факту виконання зо бов'язань за договором між сторонами підписано акт здачі-прийому робіт. На виконання умов договору ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» сплачено в адресу нерезидента суму 3 653 000,00 дол.США /92 495 182,80 грн. за курсами НБУ на дати сплати, згідно банківсь ких виписок валютного рахунку, що відповідає реквізитам контракту. Також в ході пере вірки встановлено, що власником вказаного судна «SEVERODVINSKIY» є KLEONA TRADE LLP, Великобританія; - KRAYTEKS GROUP HOLDING LIMITED, Кіпр (Chrisorogiatisis&Kolokotroni, р.с. 3040, Limassol, Cyprus), надалі «Виконавець» з однієї сторони та ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» надалі «Замовник» з іншої сторони, 22.09.2015р. уклали договір тайм-чартеру №М 1, згідно з договором тайм-чартеру №09М-2015 від 21.09.2015р. про оренду самови-візного трюмного землевсмоктувача «MILFORD». Ціна договору складає 912 240,00 дол.США. На підтвердження факту виконання зобов'язань за договором між сторонами підписано акт здачі-прийому робіт. На виконання умов договору ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» сплачено в адресу нерезидента суму 162240,00 дол.США /4186001,13 грн. за курсом НБУ 25,801289 згідно банківських виписок валютного рахунку, що відповідає ре квізитам контракту. Також в ході перевірки встановлено, що власником даного судна «MILFORD» є Jollanta Group Ltd, Беліз; - ROSSOLAST CORPORATION LTD, Кіпр (1 Аpriliou, DEMETRIOU BUILDING floor, Flat/Office 12, Limassol, Cyprus, 3117.) Орендодавцем судна «MILFORD», ІМО 8215883 діючого на підставі договору №ААА-117 від 16.11.2015р. з компанією Jollanta Group Ltd та Орендарем - ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» укладено тайм-чартер №12М-2015 від 16.11.2015р. Судно передається орендарю в період з 16.11.2015р. в порту Бердянськ, Україна. Орендна плата встановлена в розмірі - 35 000,00 дол.США в день. На виконання умов договору ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» сплачено в адресу нерези дента суму 3 027 500,00 дол.США /77 671 387,18 грн. за курсами НБУ на дати сплати, згі дно банківських виписок валютного рахунку, що відповідає реквізитам контракту та зме ншено орендну плату згідно акту від 05.04.2016 у сумі 1 750 000,00 дол.США. Також вході перевірки встановлено, що власником вказаного судна «MILFORD» є Jollanta Group Ltd, Беліз. З акту перевірки вбачається, що відповідно до умов договорів тайм-чартеру, Оре ндодавець (нерезидент) несе усі ризики та витрати пов'язані з утриманням екіпажу (заро бітна плата, страхування, раціон харчування) та судна (технічне обслуговування та ре монт, постачання запасів, тощо за винятком постачання дизельного палива).

При цьому у договорах відсутні умови, за яких грошові кошти, перераховані Орен додавцю по договору як орендна плата, повинні далі перераховуватися іншій особі, яка не є орендодавцем. Перевіряючі, посилаючись на те, що орендна плата сплачувалась позивачем не влас никам суден, дійшли висновку, що KRAYTEKS GROUP HOLDING LIMITED, Кіпр та ROSSOLAST CORPORATION LTD, Кіпр діють як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу, тобто не є бенефіціарним власником доходу, отже, до таких платежів не можуть бути застосовані пільги зі сплати податку перед бачені Міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування».

Суд вважає такі висновки помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах права, виходячи з наступного. Визначення понять "власника" і "судновласника" надає ст. 20 Кодексу торговельного мореплавства України. Так, судновласником у цьому Кодексі визнається юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах. Власником судна є суб'єкт права власності або особа, яка здійснює відносно закріпленого за нею судна права, до яких застосовуються правила про право власності. Згідно ст. 203 Кодексу торговельного мореплавства України за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов'язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер). Особливості оподаткування окремих видів діяльності та операцій встановлює ст. 141 ПК України. У відповідності до п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України" передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. До серпня 2013 р. Україна керувалася нормами "Соглашения между Правительством Союза Советских Социалистических Республик и Правительством Республики Кипр об избежании двойного налогообложения доходов и имущества", яке набрало чинності 26.08.1983 р. Згідно ч. 2 ст. 10 вказаної угоди "Доходы, извлекаемые лицом с постоянным местопребыванием в одном Договаривающемся Государстве от продажи, обмена, аренды либо других видов использования движимого имущества, исключая автотранспортные средства, находящегося в другом Договаривающемся Государстве, подлежат налогообложению только в первом Государстве". 07.08.2013 р. набрала чинності Конвенція між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи. Згідно ч. 1 ст. 7 Конвенції прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки підприємство не здійснює підприємницької діяльності в іншій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює підприємницьку діяльність як зазначено вище, прибуток підприємства може бути оподаткований в іншій Державі, але тільки в тій частині, яка стосується цього постійного представництва. У відповідності до п. 103.1 ст. 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України. А згідно п. 103.2 ст. 103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу (п. 103.3 ст. 103 ПК України). Відповідно до п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. При цьому, згідно п. 103.10 ст. 103 ПК України у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування. Як вбачається з акту перевірки та не заперечувалось представником відповідача, у позивачем під час перевірки були навяні довідки компетентного органу Республіки Кіпр, подані орендодавцями (судновласниками), які свідчать про те, що компанії засновані та зареєстровані на Кіпрі та є резидентами Кіпру. При цьому, у договорах відсутні умови, за яких грошові кошти, перераховані Орен додавцю по договору як орендна плата, повинні далі перераховуватися іншій особі, яка не є орендодавцем.

Таким чином, Орендодавець володіє не тільки правом на отримання доходу, але і визначає подальшу економічну долю доходу, тобто є бенефіціарним власником доходу. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно скористався своїм правом самостійно застосовувати звільнення від оподаткування. Крім того, суд враховує, що аналогічна позиція висловлена Державною фіскальною службою України в податковій консультації від 28.04.2016 р., наданій за зверненням позивача. Пунктом 53.1 ст. 53 ПК України передбачено, що не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована. Крім того, представником відповідача у своїх запереченнях було зазначено, що Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 14 травня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2016р. у справі № 761/29178/16-к (провадження №1 кс/761/17875/2016), досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи з числа громадян Російської Федерації за завданням невстановлених осіб, з числа керівництва органів державної влади Російської Федерації, з метою отримання надприбутків, забезпечують участь російських днопоглиблювальних суден у проведенні днопоглиблювальних робіт у морських портах України та направлення частини отриманих коштів на фінансування діяльності терористичної організації «ДНР» та «ЛНР». На виконання злочинних намірів та враховуючи неможливість безпосередньої участі російського суб'єкта господарювання ТОВ «Гідрострой» (м. Калінінград, РФ) у конкурсних торгах, що проводяться ДП «Адміністрація морських портів України», невстановлені особи з числа громадян Російської Федерації налагодили контакт зі службовими особами ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», ТОВ «Лігос УА», ТОВ «Компанія «Нові Технології України», ТОВ «Укрзв'язокгідробуд», досягши домовленості про участь вказаних підприємств у конкурсних торгах ДП «АМПУ» та залучення для проведення робіт російських днопоглиблювальних суден.

Судом вищезазначені доводи представника відповідача не приймаються до уваги, з огляду на те, що жодного доказу на підтвердження вищезазначених тверджень до суду надано не було, вироків суду, винесених у відношені посадових осіб позивача, також надано не було.

Слід також зазначити, що як вбачається з акту перевірки від 31.08.2016 р. № 416/14-03-14-02/36383806, вище зазначена інформація не досліджувалась під час перевірки та не була покладена в основу оскаржуваного рішення.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Збільшення суми грошового зобов'язання (шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (надалі також "Протокол 1 до Конвенції"), яка є частиною національного законодавства України згідно із ст.9 Конституції України, оскільки стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини застосовуються судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідач не довів перед судом законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 71, 122, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.10.2016 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 12.10.2016 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" () до Державного бюджету України, р/р 4002, отримувач коштів - УДКСУ у м. Миколаєві (місто 22030001), код отримувача - 37992781, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001, Миколаївський окружний адміністративний суд () судовий збір в розмірі 686 513, 27 грн. (шістсот вісімдеят шість тисяч п'ятсот тринадцять гривень 27 коп.).

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" () судовий збір у сумі 686 513, 27 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області ().

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Г.В. Лебедєва