Справа № 266/3018/16-а
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3018/16-а
Провадженя№ 2-а/266/7/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря Циганкової М.М., позивача ОСОБА_1, відповідача Рарога В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Рарога Віталія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, посилаючись на те, що постановою інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Рарога В.В. ПСЗ № 095288 від 28.07.2016 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 15.9 е) Правил дорожнього руху України, і на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Вважаючи вказану постанову незаконною, оскільки він не порушував ПДР України, вимушено зупинившись у «кишені» біля зупинки громадського транспорту з-за поламки автомобіля, просив її скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позов з підстав, зазначених у ньому, підтримав, пояснивши відповідно до заяви, додавши, що він зупинився вимушено на відстані більш ніж 50 метрів від зупинки і не проїзній частині, а зона дії знаку «Зупинка громадського транспорту» лише 30 метрів.

Відповідач інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Рарог В.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що позивач зупинився саме на зупинці громадського транспорту, чим вчинив адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі наступних норм права та встановлених обставин справи.

У відповідності з ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає відповідне рішення.

Судом встановлено, що 28.07.2016 р. інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Рарогом В.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 095288, відповідно до якої ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вул. П. Орлика, 144 в м. Маріуполі, здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 е) Правил дорожнього руху України, і за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Згідно п. 15.9 е) ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

П. 2.7 Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту (далі - Правил), затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.05.95 р. № 21, встановлено, що територіально зупинка міського транспорту включає посадочну площадку для пасажирів і місце для зупинки маршрутних транспортних засобів. Вона починається від місця установки відповідного дорожнього знака (5.41, 5.42, 5.43 згідно з ДСТУ 2586-94) і розміщується від нього в напрямку, зворотному руху транспорту. Межі зупинки (у поздовжньому напрямку), визначаються довжиною посадочної площадки для пасажирів.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем Рарогом В.В. у якості доказу, та фотозображень місця скоєння правопорушення, наданих позивачем ОСОБА_1 у якості заперечення своєї провини, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку саме на місці зупинки міського транспорту та у безпосередній близькості від посадкового майданчика, а не за 30 м., як то передбачено Правилами дорожнього руху України. І зупинка була здійснена не в зв'язку із поламкою автомобіля позивача, а за інших, не передбачених ПДР, обставин.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що порушення позивачем ОСОБА_1 п. 15.9 е) ПДР України мало місце, та від цього відкидає доводи позивача, як необ'єктивні.

Суд вважає, що відповідачем Рарогом В.В., відповідно до 2 ст. 71 КАС України, в суді доведено правомірність своїх дій та ухваленого ним рішення щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а від цього оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 251, 252, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Рарога Віталія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено рішення - у той самий строк з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.