Справа № 158/2239/16а,2а/0158/80/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Справа № 876/2736/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року по справі № 158/2239/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання стягнути недоплачену щорічну до 05 травня разову грошову допомогу, як інваліду війни ІІІ групи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання стягнути недоплачену щорічну до 05 травня разову грошову допомогу, як інваліду війни Ш групи відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він є інвалідом війни, то до 5 травня щороку, відповідно дост. 13 цього ж закону, йому повинна виплачуватись грошова допомога в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, в поточному році Управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області позивачу виплачено таку допомогу у розмірі 2310 грн., що, на його думку, не відповідає вимогам вищевказаного закону.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року адміністративний позов задовлено частково.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне стахування», з урахуванням виплаченої суми.

Вказазну постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин». Відтак відповідач здійснював виплату позивачу в межах суми встановлено Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що що позивач має статус інваліда війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Є №038273 від 24.04.2015 р. та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Позивачу було проведено виплату щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи до 05 травня 2016 року у розмірі 2310 гривень.

ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області з письмовою заявою, у якій просив перерахувати та виплатити йому недоплачену суму грошової допомоги встановлену відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Листом № К-142 від 19.10.2016 р., управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області повідомило, що на його рахунок перерахована разова грошова допомога до 5 травня за 2016 у розмірі 2310 грн, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань» та зазначив що відсутні законні підстави для виплати ОСОБА_1 допомоги у збільшеному розмірі

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачу як інваліду війни ІІІ групи, повинно бути нараховано та виплачено до 5 травня 2016 року разову грошову допомогу згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне стахування».

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Частиною першою ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність - 1074 грн.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ п. 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 1 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 2975 гривень; II групи - 2600 гривень; III групи - 2310 гривень.

Вказані положення є чинними та у встановленому порядку не були визнані неконституційними.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 1-11/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Виходячи з вищенаведеного з 01 січня 2015 року Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» припинені дії норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині, яка, зокрема, стосується визначення розміру разової грошової допомоги до 05 травня інвалідам війни.

Станом на день виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році розмір зазначеної допомоги визначався Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «"Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відтак приймаючи оскаржене рішення відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та на виконання покладених на нього обов'язків в межах норм законів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області задовольнити, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року по справі № 158/2239/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.