Справа № 815/1075/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/1075/17
У Х В А Л А

27 березня 2017 року місто Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стеценко О.О., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Управління Національної поліції України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1383 від 16.06.2016 року в частині накладення на лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора Котовського ВП ГУНП в Одеській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію України";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 592 о/с від 30.06.2016 року, яким лейтенанта поліції ОСОБА_2 інспектора Котовського ВП ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію України";

- поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора Котовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 01.07.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2016 по 01.03.2017 року в сумі - 32056,12 грн. з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Ухвалою суду від 27.02.2017 року адміністративний ОСОБА_2 залишено без руху, повідомлено позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви в п'ятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали.

Відповідно до вказаної ухвали суду, крім іншого, було запропоновано позивачу надати докази в обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

18.03.2017 року ухвала суду від 27.02.2017 року отримана позивачем.

21.03.2017 року на виконання ухвали суду представником позивача надано до суду адміністративний позов, в якому позивач, звертаючись з позовними вимогами до Головного управління Національної поліції в Одеській області, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1383 від 16.06.2016 в частині накладення на лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора Котовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України « Про Національну поліцію України»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.06.2016 № 592 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_2 (М-232614) інспектора Котовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора Котовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 01.07.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2016 по 21.03. 2017 року в сумі 35727, 53 грн. з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Одночасно з вказаним, позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1383 від 16.06. 2016 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді звільнення з посади та визнання протиправним та скасування наказу № 592/ос від 30.06.2016 року про звільнення, поновлення на посаді.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя вирішує питання про відкриття провадження в адміністративній справі протягом трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви, у разі залишення позовної заяви без руху.

24.03.2017 року закінчився строк, наданий ухвалою суду для усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи викладене, суддя вважає за можливе розглянути питання щодо відкриття провадження по справі за вказаним адміністративним позовом 27.03.2017 року.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, додаткові письмові докази, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За результатом вивчення позовної заяви та доданих до неї матеріалів, як-то передбачено приписами ст. 100 КАС України, судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач проходив службу в поліції на посаді інспектора Котовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

16.06.2016 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області видано наказ № 1383 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників структурних підрозділів ГУНП в Одеській області», згідно п. 1 якого, на підставі висновку службового розслідування, за порушення службової дисципліни, пунктів 1-3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-ІV від 22 лютого 2006 року, що виразилось у створенні конфліктної ситуації з ОСОБА_3, яка призвела до грубого порушення громадського порядку, невжитті необхідних заходів з метою припинення порушення громадського порядку та не повідомленні про це найближчий орган поліції, безпідставному направленні предмету, схожого на пістолет у бік ОСОБА_1, приховуванні вказаного предмету від працівників поліції, у спробі втечі на автомобілі з місця пригоди в стані алкогольного сп'яніння до прибуття працівників поліції, нещирості під час проведення службового розслідування, відповідно до статей 2, 13, п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вирішено звільнити позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

30.06.2016 року, на підстав наказу № 1383 від 16.06.2016 року та подання т.в.о. начальника Котовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.06.2016 року, ГУНП в Одеській області прийнято наказ № 592 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

В позовній заяві позивач зазначив, що 17.06.2016 року позивача було ознайомлено із наказом ГУНП в Одеській області № 1383 від 16.06.2017 року, а в другій половині серпня 2016 року позивач отримав витяг з наказу ГУНП в Одеській області № 592 о/с від 30.06.2016 року про звільнення. А відтак, строк, передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України, щодо оскарження позивачем наказу ГУНП в Одеській області № 1383 від 16.06.2017 року закінчився 18.07.2016 року, а наказу ГУНП в Одеській області № 592 о/с від 30.06.2016 року - в другій половині вересня.

В позовній заяві позивач зазначив, що під час інциденту, який стався 02.04.2016 року ним було отримано значні тілесні ушкодження та він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в строк до 16.08.2016 року, на підтвердження чого надав копії довідок Комунального закладу охорони здоров'я Окнянського районного центру первинної Медико-санітарної допомоги №39 від 30.06.2016 року, №47 від 01.08.2016 року, №51 від 10.08.2016 року.

Як вбачається з наданих довідок, в строк з 17.05.2016 року по 30.06.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Комунального закладу охорони здоров'я Окнянського районного центру первинної Медико-санітарної допомоги №39, а в період з 01.08.2016 року по 06.08.2016 року та з 10.08.2016 року по 16.08.2016 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні в цьому ж закладі.

В свою чергу, відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 цієї Інструкції. Крім того, суд зазначає, що довідки, надані позивачем разом з позовною заявою, є копіями та не завірені належним чином.

За вказаних підстав, суд зазначає, що надані позивачем довідки не можуть бути належним чи допустимим доказом на підтвердження факту тимчасової непрацездатності позивача - працівника поліції. Крім того, визначений позивачем строк своєї тимчасової непрацездатності закінчився ще 16.08.2016 року, що в жодному разі не обґрунтовує неможливість звернення позивача до суду з 17.08.2016 року по 17.09.2016 року чи протягом 6 місяців, аж до 22.02.2017 року (день фактичного звернення позивача).

В якості поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач також зазначив, що в лютому 2017 року, після отримання постанови про закриття кримінального провадження, позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_4, яким 22.02.2017 року було зроблено запит до ГУНП України в Одеській області з проханням видати копію матеріалів службового розслідування. Цього ж дня, 22.02.2017 року позивач особисто звернувся до суду з вказаним позовом. При цьому, доказів звернення до адвоката ОСОБА_4 позивачем не надано, доказів направлення адвокатом ОСОБА_4, в інтересах позивача, запиту до ГУНП України в Одеській області також не надано.

Крім того, в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом до суду позивач посилається на факт отримання ним копії постанови про закриття кримінального провадження, який мав місце 03.02.2017 року, проте суд зазначає, що предметом оскарження за вказаним адміністративним позовом є накази відповідача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади, а не постанова про закриття кримінального провадження При цьому, позивач ще з серпня 2016 року на службу не виходив, протягом 6 місяців питання про поновлення на службі не ініціював, принаймі будь-яких доказів на підтвердження вказаного факту не надав.

В свою чергу, відсутність вироку чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, не може бути безспірним доказом відсутності у його діях грубого порушення ним вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-1V, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», за наслідком вчинення яких відносно позивача проводилось службове розслідування та прийнято відповідачем рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції. Так само, і звільнення особи з органів поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» - у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, є самостійним видом відповідальності та не ставиться в залежність від наявності вироку суду, яким визнано особу винною у вчиненні кримінального правопорушення.

В свою чергу, суд звертає увагу позивача на те, що підставою залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків позовної заяви була саме необхідність з'ясування судом обставин, визначених п.5 ч.1 ст.107 КАС України, а саме: чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Натомість позивачем не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом та свідчили про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк чи обґрунтовували поважність пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, предметом якого є накази Головного управління Національної поліції в Одеській області про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України».

За вказаних підстав, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та судом, за результатом вивчення позовної заяви та доданих документів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст.100 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 106, 107 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеській окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стеценко О.О.