Справа № 815/500/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/500/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року

09год.00хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права" про стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається адміністративна позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, в якій позивач просить суд стягнути заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права" у розмірі 12060, 94 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на р/р 06 в Одеському Облуправлінні ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 328845.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача утворилась заборгованість по відшкодуванню суми витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, визначену йому у повідомленнях про відшкодуванню сум пенсій, виплачених науковим працівникам за період з 01.09.2015 року по 31.12.2016 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно. 16.03.2017 року від представника позивача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності представника Управління.

Від представника відповідача 21.03.2017 року до суду надійшли письмові заперечення, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що термін дії ліцензії Одеського інституту підприємництва та права на провадження освітніх послуг у сфері вищої освіти сплинув 01.07.2014 року. Саме з цього часу відповідач не надає послуги у сфері вищої освіти, не має студентів та не отримує прибуток від провадження освітньої діяльності. Отже, відповідач позбавлений можливості проводити відшкодування виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ухвалою суду від 16.03.2017р. провадження у справі поновлено та у зв'язку із неявкою сторін вирішено розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "Одеський інститут підприємництва та права" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за №1765, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про взяття на облік.

Як вбачається з матеріалів справи, за ТОВ "Одеський інститут підприємництва та права" обліковується заборгованість по відшкодуванню витрат різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", в сумі 12 060, 94 грн., яка утворилася внаслідок невідшкодування відповідачем вказаних витрат за період 01.09.2015 року по 31.12.2016 року., за призначеними та виплаченими пенсіями науковим працівникам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Заборгованість ТОВ "Одеський інститут підприємництва та права" по відшкодуванню витрати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, виникла відповідно до направлених на адресу відповідача повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, за період з 01.09.2015 року по 31.12.2016 року.

Право на наукові пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, підтверджується виданими відповідачем довідками №311 від 03.12.2008 року, №32 б/д, та копіями трудових книжок.

Абзацом 2 п.13 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003р. встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно до положень ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Відповідно до п.п.2, 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково - педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №372 від 24 березня 2004 року, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Згідно до п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного Кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. ТОВ "Одеський інститут підприємництва та права" не є бюджетною організацією, а тому повинно проводити відшкодування спірної суми різниці.

Станом на день ухвалення рішення по справі за ТОВ "Одеський інститут підприємництва та права" обліковується заборгованість по відшкодуванню витрат на фінансування різниці пенсії науковому працівнику за період 01.09.2015 року по 31.12.2016 року. в сумі 12060,94 грн., що також вбачається з наявних у матеріалах справи розрахунку боргу по відшкодуванню різниці наукових пенсій та облікової картки платника.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовно закінчення терміну дії ліцензії Одеського інституту підприємництва та права на провадження освітніх послуг у сфері вищої освіти 01.07.2014 року та неотримання прибутку від провадження освітньої діяльності, оскільки відсутність у відповідача коштів не може слугувати підставою для звільнення останнього від відшкодування виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, УПФУ в Малиновському районі м. Одеси, як то передбачено законодавством.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права" про стягнення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права" (, адреса: 65076, м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 7) заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, у розмірі 12060(дванадцять тисяч шістдесят)грн. 94коп. на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на р/р 06 в Одеському Облуправлінні ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 328845 (65007, м.Одеса, вул.Прохорівська, буд.3, ідентифікаційний код 26302750).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян