Справа № 569/5033/16-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Панас О.В.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
Ухвала

"29" березня 2017 р. Справа № 569/5033/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

ВСТАНОВИВ:

Житомирським апеляційним адміністративним судом розглядається апеляційна скарга Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати пенсію відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру".

27.03.2017 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-УІІ від 14.10.2014, положенням частини першої статті 8, частини другої та третьої статті 22, частини першої, третьої статті 46 Конституції України.

Розглянувши заявлене клопотання колегія суддів приходить до висновку, що підстави для його задоволення відсутні.

У відповідності до ч.1 ст.195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановляння ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За змістом п.3 ч.1 ст.156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі;

З огляду на вищезазначене, підставами для зупинення провадження у справі є розгляд в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку конституційного, цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Наведені процесуальні приписи є необхідною передумовою зупинення провадження у справі і визначають неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи. Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.

При вирішенні питання необхідності зупинення провадження у справі суд повинен насамперед вирішити питання, чи можна не перериваючи судового розгляду, у кожному конкретному випадку встановити істину у справі. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід з'ясовувати, як саме пов'язана справа, яка ним розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи клопотання на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі, оскільки з матеріалів справи не вбачається неможливості розгляду цієї справи.

У позовній заяві позивач просить провести перерахунок призначеної йому раніше пенсії відповідно до ч.18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-VІІ, який втратив чинність крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України.

В той же час на розгляді Конституційного суду України (за даними офіційного сайту Суду) станом на 29.03.2017 року дійсно перебуває подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697VII "Про прокуратуру" положенням частини першої статті 8, частин другої та третьої статті 22, частин першої, третьої статті 46 Конституції України.

Абзацом шостим частини 15 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697VII "Про прокуратуру", конституційність якого має бути перевірена Конституційним судом України, встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Тобто, наведена норма не регулює процедуру проведення перерахунку пенсії, а лише встановлює певні часові обмеження щодо її максимального розміру. Позовна заява не містить жодних доводів з цього приводу. Позивач взагалі не покликається на норми Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697VII. Його позов обґрунтовано нормами Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-VІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів" та іншими нормативними актами.

Наведене свідчить, що конституційне провадження, на яке покликається заявник, не позбавляє суд можливості вирішити наявний спір щодо правомірності дій відповідача у відмові в проведенні йому перерахунку пенсії.

Крім того, сам позивач жодним чином не вказує, яким чином наявність справи, яка розглядаються Верховним судом України, унеможливлює розгляд даної справи. Заявлене ним клопотання носить формальний характер.

За встановлених обставин підстав для задоволення клопотання позивача суд не вбачається.

Керуючись ст. 156, 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії , -

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

- ,