Справа № 521/515/17
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/515/17
Провадження № 2а/521/122/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О..

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_2 митниці державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, в якому вказував, що постановою ОСОБА_2 митниці державної фіскальної служби України №0959/50009/16 від 07.09.2016р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. Вказану постанову позивач вважає незаконною у зв»язку з тим, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, справа розглянута з порушенням встановлених законом строків та за його відсутності, а сума адміністративного стягнення грунтується на неналежних доказах.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 07.06.2016р. о 22год.26хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган- Первомайськ» митного поста «Роздільна» ОСОБА_2 митниці ДФС у напрямку з ОСОБА_3 до України як смугу руху «зелений коридор» він, як громадянин ОСОБА_3, ввіз автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 120 PRADO» реєстраційний номер СХN700 (країна реєстрації ОСОБА_3). Як на підставу переміщення вказаного автомобіля позивач надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №107703672 від 07.05.2010р., згідно якого він є власником зазначеного транспортного засобу, посвідчення громадянина ОСОБА_3 та вказав про місце постійного проживання на території ОСОБА_3 за адресою: м.Кишинів, вул.Дечебал, буд.78/1 кв.50. Жодного умислу в його діях на ухилення від сплати митних платежів відповідачем не встановлено. Однак відповідач вирішив, що позивач при ввезенні вказаного автомобіля повинен був сплатити всі митні платежі згідно ч.3 ст.380 Митного кодексу України і постановою №0959/50009/16 від 07.09.2016р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, які згідно розрахунку складають 575 323,64грн., тобто загальна сума, яка підлягає сплаті становить 1 725 970,92грн. Про розгляд справи позивача належним чином сповіщено не було і, крім того, справа була розглянута майже через два місяці після отримання останньої відповіді.

Посилаючись на викладене, позивач просив поновити йому строк на оскарження постанови ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України, скасувати постанову №0959/50009/16 від 07.09.2016р. та закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно нього у зв»язку з відсутністю в його діях ознак вказаного правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивач є громадянином України, в нього є український паспорт а отже він повинен був сплатити митні платежі, передбачені Митним кодексом України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Сторонами не заперечується, що 07.06.2016р. о 22год.26хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган- Первомайськ» митного поста «Роздільна» ОСОБА_2 митниці ДФС у напрямку з ОСОБА_3 до України як смугу руху «зелений коридор» позивач як громадянин ОСОБА_3 (паспорт громадянина ОСОБА_3 серії А номер 2893837, виданий 21.03.2007р. орган видачі «CHISINAU») ввіз автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 120 PRADO» реєстраційний номер СХN700 (країна реєстрації ОСОБА_3). Як на підставу переміщення зазначеного автомобіля позивач надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №107703672 від 07.05.2010р., згідно якого він є власником зазначеного транспортного засобу, посвідчення громадянина ОСОБА_3 та вказав про місце постійного проживання на території ОСОБА_3 за адресою: м.Кишинів, вул.Дечебал, буд.78/1 кв.50.

В ході здійснення митного контролю та митного оформлення автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 120 PRADO» реєстраційний номер СХN700, який переміщувався на «в»їзд в Україну» посадовими особами відділу митного оформлення №1 митного поста «Роздільна» було здійснено аналіз попередніх переміщень громадянином ОСОБА_1 транспортних засобів особистого користування на митну територію України за допомогою бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та ПІК «Інспектор-2006», за результатами якого встановлено, що протягом 2015-2016р.р. він неодноразово ввозив на митну територію України зазначений автомобіль, але в режимі «Транзит», так як заявляв про місце постійного проживання на території України: м.Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2 кв.214.

З метою перевірки місця постійного проживання позивача ОСОБА_2 митницею було направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та запит до ГУ ДМС України в Одеській області, на які отримано відповідь відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 09.06.2016р. про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою м.Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2 кв.214.

Також відповідачем отримано відповідь ГУ ДМС України в Одеській області від 12.07.2016р. про те, що ОСОБА_1, 12.02.1961р.н. зареєстрований за адресою м.Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2 кв.214 за паспортом громадянина України серії КМ номер 877379.

02 серпня 2016 року відповідачем складено протокол №0959/50009/16 про порушення ОСОБА_1 митних правил за ознаками ст.485 МК України.

Постановою №0959/50009/16 від 07.09.2016р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що в розрахунку складають 575 323,64грн., тобто, загальна сума, яка підлягає сплаті становить 1 725 970,92грн.

Підпунктом «в» пункту 50 ст.4 Митного кодексу України визначено, що резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

Відповідно до ст.ст.18,20 Закону України «Про громадянство» громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України. Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обов'язки громадянина України.

Згідно з положеннями Закону України від 22.01.1994р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордоном, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999р. №201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

В матеріалах справи наявна копія паспорта громадянина України ОСОБА_1, 12.02.1961р.н., серії КМ номер 877379, виданого 17.01.2014р. Приморським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області та який з 17.01.2014р. зареєстрований за адресою м.Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2 кв.214.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він дійсно має паспорт громадянина України, яким не користується тривалий час, та має паспорт громадянина ОСОБА_3. Позивач зазначав, що в теперішній час він постійно проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/1 кв.50, до компетентних органів з приводу вирішення питання щодо можливості виходу з громадянства України він не звертався, з реєстрації в Україні він не знятий.

Суд зазначає, що український паспорт серії КМ номер 877379, виданий 17.01.2014р. Приморським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області, було видано пізніше ніж молдавський паспорт серії А номер 2893837, який був виданий 21.03.2007р. Крім того, позивач в своїй позовній заяві сам зазначив адресу проживання м.Одеса,

Гагарінське плато, 5-а/2 кв.214.

Згідно ст.380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Таким чином, маючи статус громадянина-резидента, позивач, при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації, заявив митному органу України, що він є громадянином ОСОБА_3 та нерезидентом, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які б підлягали сплаті у разі ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України громадянином-резидентом, передбачав їх шкідливі наслідки у вигляді неправомірного (на які він, як резидент, не має права) звільнення від сплати митних платежів і бажав їх настання.

Частиною першою ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Крім того, за змістом ч.1 ст. 9 та ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі службовою запискою заступника начальника митного поста - начальника ВМО №1 митного поста «Роздільна» ОСОБА_2 митниці ДФС від 30.08.2016р. на підставі наявної в митному органі інформації із врахуванням інформації, що міститься в мережі інтернет вартість вищезазначеного транспортного засобу станом на 04.07.2016р. (день в»їзду зазначеного транспортного засобу на митну територію України) складає 403911,11грн. Згідно розрахунку платежів з урахуванням ПДВ, ввізного мита та загальна сума платежів складає 575 323,64грн.

Твердження позивача на той факт, що визначена відповідачем вартість несплачених митних платежів була неправильно розрахована, так як не було проведено експертизи щодо визначення вартості спірного автомобіля суд не приймає до уваги, оскільки митна вартість вказаного автомобіля була обчислена відповідачем на підставі ст.ст.57-60 Митного кодексу України (подібні-аналогічні товари), що відповідає вимогам діючого законодавства.

Щодо неповідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що в матеріалах справи є копія телеграми, в якій позивач повідомлявся про день та час розгляду справи про порушення митних правил а також наявне повідомлення про вручення вказаної телеграми. Таким чином позивач був сповіщений належним чином про день та час розгляду справи.

Згідно ст.525 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином суд вважає, що відповідач не порушив строку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вказане правопорушення є триваючим а отже адміністративне стягнення було накладено у встановлений законом строк.

Аналізуючи надані сторонами всі вищеперелічені докази, суд прийшов до висновку про те, що порушень при винесенні постанови ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України №0959/50009/16 від 07.09.2016р. не виявлено, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.50, 277-278, 380, 485, 487 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 18, 20 Закону України «Про громадянство», ст. ст. 6-12, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції на протязі 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН