Справа № 813/966/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23 березня 2017 року справа № 813/966/16
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Новак Л.М.
представника позивача - Посікіри Р.Р.
представника третьої особи - Клаптюка В.А.
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецький кіноконцертний комплекс "Кінотеатр "Дніпро" до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка Сергія Петровича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецький кіноконцертний комплекс "Кінотеатр "Дніпро" до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка Сергія Петровича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", в якому з врахуванням заяви про зміну підстав позову просить:
Представник третьої особи клопотання підтримав з підстав викладених у клопотанні про закриття провадження у справі.
Представник позивача проти клопотання про закриття провадження у справі заперечив.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються клопотання про закриття провадження у справі, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 28.08.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі за текстом «Кредитор») та Спільним країнсько - польським підприємством товариством з обмеженою відповідальністю Мистецький кіноконцертний комплекс кінотеатр «Дніпро» (надалі за текстом Позичальник») було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії кредиту № 600/03.3-163 (надалі за текстом «Кредитний договір») згідно з яким «Позичальнику» було відкрито невідновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 2 300 000,00 дол. США (два мільйони триста тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою плаваючої відсоткової ставки - шестимісячний LIBOR плюс 10,75% (десять цілих сімдесят п ять десятих) відсотків річних, але не менше 14% (чотирнадцяти) відсотків річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 27.08.2018 р..
З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між між його сторонами 29.08.2008р. було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2038 (надалі - Іпотечний договір), згідно з яким Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, перелік якого визначено у п. 1.1. іпотечного договору.
Рішеннями від 15.12.2015 (індексні номери 27087124, 27082015....) державним реєстратором Департаменту державної реєстрації міністерства юстиції України Філюк С.П. було зареєстровано право власності на предмети іпотеки за новим власником, а саме - за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна станом на 29.01.2016 та 31.01.2016, а саме: номери запису про право власності на 12552742, 12565062 та 27087124.

За змістом статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до положень статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У частині 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно абзацу 7 частини 1 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, в тому числі, іншим суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт.

Тобто, держава в цій частині надає нотаріусам владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор: приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20.05.2013 року, визначено, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 3 Постанови).

У п. 8 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем. Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на викладене, суд вважає, що спірні правовідносини стосуються правомірності рішень та дій державного реєстратора щодо вчинення реєстраційних дій з реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, тобто вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, а саме його арешту. Так, як предмет та підстави позову не пов'язані із виконанням цивільно-правової угоди, а стосується здійснення суб'єктами владних повноважень владних управлінських функцій, спір у даній справі є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України, Суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду адміністративної справи без вирішення її по суті та винесення постанови у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

Приписи пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України можуть бути застосовані до кожної позовної вимоги, включеної до позову, якщо її нен належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, проаналізувавши вище викладені норми законодавства та встановлені обставини у справі, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд зазначає, що спір про право у даній справі відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Керуючись ст. ст., 157, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про закриття провадження у справі - відмовити

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.03.2017 року.

Суддя Р.М. Брильовський