Справа № П/811/1121/16
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2017-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2017 року Справа № П/811/1121/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Дегтярьової С.В., суддів Брегея Р.І. та Момонт Г.М., розглянувши без участі сторін адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до відповідача: Міністерства внутрішніх справ України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області,

про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії,

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області провизнання протиправною відмови, наданої Міністерством внутрішніх справ України листом від 25 липня 2016 року № 15/2-2789, у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.; зобов'язання розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 грудня 2015 року щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому було встановлено III групу інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС та видано витяг із акту огляду МСЕК до довідки сер. МСЕ № 047742. (а.с.10). А 30.09.2015 року позивачу встановлена ІI група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується відповідними доказами.

29 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою (рапортом) до Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ІІ групи інвалідності через втрату працездатності на 70% у зв'язку з проходженням служби в ОВС, але йому в цьому було відмовлено з мотивів пропущення дворічного строку після первинного огляду МСЕК на встановлення відсотку втрати непрацездатності.

Вважаючи дану відмову протиправною позивач звернувся з позовом до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 04.01.2017 надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні (а.с.110).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.127). Надав до суду заперечення в якому просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити обґрунтовуючи це тим, що проведення повторного огляду на встановлення інвалідності, яке надає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, обмежено терміном у 2 (два) роки. Після спливу цього терміну право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі втрачається.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.127). Надав до суду заперечення в якому просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити обґрунтовуючи тим, що проведення повторного огляду на встановлення інвалідності, яке надає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, обмежено терміном у 2 (два) роки, а позивач звернувся до органу МВС через 13 років після первинного огляду МСЕК.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив службу в ОВС та наказом №85 від 06.02.2001 року був звільнений.

Після звільнення пройшов обстеження. 19 липня 2002 року: йому встановлена ІІІ група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується: довідкою МСЕК серії № 047742 (а.с.10). Позивач отримав 16.05.2003 року грошову допомогу в зв'язку з отриманням ІІІ групи інвалідності в сумі 4000,00 грн., що підтверджується довідкою (а.с.45).

В зв'язку з погіршенням стану здоров'я 30.09.2015 року позивачу встановлена ІI група інвалідності. У виписці з акту огляду МСЕК вказано, що ІІ група інвалідності встановлена в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС (а.с.11).

ОСОБА_1 29 грудня 2015 року звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Кіровоградській області з письмовою заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги та надав документи, згідно з переліком визначеним п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

За результатами розгляду заяви Департаментом фінансово-облікової роботи МВС України вказаний комплект документів було повернуто без права на виплату одноразової грошової допомоги на підставі п.4 Порядку № 850. Відмова мотивована тим, що проведення повторного огляду на встановлення інвалідності, яке надає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, обмежено терміном у 2 (два) роки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ зі змінами (далі по тексту - Закон №565-ХІІ) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Згідно п.3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

- 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

- 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

- 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до підпункту 2 п.2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Згідно п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку №850 дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Судом встановлено, що позивач подав відповідну заяву, до якої додав усі необхідні документи, визначені Порядком №850, що сторонами не заперечувалось.

В свою чергу, УМВС України в Кіровоградській області підготувало висновок про призначення одноразової грошової допомоги (в сумі 271600,00 грн.) та направило його разом з документами до МВС України (а.с.46).

Судом встановлено, що начальник відділу МОПСВ ДФОП МВС України не погодив даного висновку (а.с.46). Додатково Департаментом підготовлено та направлено до Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області листа від 25.07.2016 року №15/2-2789, в якому вказано, що проведення повторного огляду на встановлення інвалідності, яке надає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, обмежено терміном у 2 (два) роки (а.с.47).

З приводу такої позиції суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 Порядку №850, на який посилається відповідач, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідач під час наведення даної норми допустив довільність її тлумачення в частині обмеження строком у два роки, що не відповідає змісту п.4 Порядку №850.

Так, терміном в два роки обмежується період з моменту первинного встановлення інвалідності до моменту подальшого повторного огляду, на якому буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі. При цьому вказано, що якщо ці обставини відбудуться протягом двох років, то виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Будь-яких обмежень дворічним строком виплати одноразової допомоги при повторних оглядах, як вказує відповідач, Порядок №850 не містить.

Більш того, пп.2 п.3 Порядку №850 взагалі не обмежує право на виплату одноразової допомоги будь-яким строком за умови якщо інвалідність настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

У зв'язку з цим суд розцінює посилання відповідача на відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, як спосіб ухилитися від реалізації гарантованого позивачу захисту з боку держави у зв'язку з настанням негативних обставин, а тому позовні вимог в частині визнання протиправної відмови підлягають задоволенню.

Зважаючи на визнання протиправною відмови, Міністерство внутрішніх справ України має обов'язок з повторного розгляду заяви позивача та доданих до неї документів з урахуванням висновків суду, викладених в даній постанові, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною відмову, надану Міністерством внутрішніх справ України листом від 25 липня 2016 року № 15/2-2789, у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

3. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 грудня 2015 року щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Колегія суддів Кіровоградського окружного

адміністративного суду С.В.Дегтярьова

Г.М.Момонт

Р.І.Брегей