Справа № 263/14218/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року справа №263/14218/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2017 року у справі № 263/14218/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 10.11.2016 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якій вказав, що з червня 2009 року Управлінням ПФУ м.Харцизьк була призначена пенсія за віком, обчислена згідно із ст. 37 Закону України «Про державну службу». На момент призначення пенсії, стаж державної служби склав 16 років. Пенсія була нарахована у розмірі 86% заробітної плати державного службовця. З липня 2014 року, у зв'язку з проведенням АТО та переїздом до Маріуполя, перевів свою пенсійну справу в Управління ПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя. 15.09.2016 звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії з включенням до суми заробітної плати , з якої здійснюється розрахунок пенсії, матеріальної винагороди на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, на які нараховувались та з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Наприкінці жовтня 2016 року отримав відповідь від відповідача в якій було повідомлено в перерахунку пенсії, тому що «такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань не включається в заробітну плату державного службовця при розрахунку пенсії» Вважає відмову безпідставною та необґрунтованою, посилаючись на ст. 33 ч.2, ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та ст. 2 Закону України «Про оплату праці». Просив визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії за віком державного службовця із включенням матеріальної винагороди на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби в загальній сумі 14911,06 грн. нарахованих за період з 01.06.2007 року по 31.05.2009 року, тобто за 24 місяці перед призначенням пенсії. Скасувати рішення відповідача від 30.09.2016 про відмову в перерахунку пенсії. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії в розмірі 86% заробітної плати із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, з 01 листопада 2016 року та виплатити пенсію з урахуванням отриманих сум.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2017 року у справі № 263/14218/16-а позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо не здійснення перерахунку пенсії за віком державного службовця із включенням матеріальної винагороди на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби за останні 24 календарні місяці роботи перед призначенням пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, починаючи з 01.11.2016 року із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" та з яких сплачено страхові внески, із розрахунку 86 відсотків від зазначених виплат, з урахуванням фактично отриманих сум.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 01.07.2014 електронна справа ОСОБА_2 знаходиться на обліку управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя. На сьогоднішній день позивач є одержувачем пенсії за віком, призначеної у відповідності до статті 430 Митного кодексу України, обчисленої згідно ст.23, 37 Закону України «Про державної служби». Враховуючи обставину, що на обліку знаходиться електронний макет пенсійної справи та паперові документи про стаж та заробітну плату відсутні, здійснити аналіз складових заробітної плати на підставі яких була призначена пенсія не має можливості. Посилається на те, що такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань не включаються в заробітну плату державного службовця при розрахунку пенсії.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачу призначена пенсія державного службовця в розмірі 86% заробітної плати, про що не заперечувалося відповідачем.

У вересні 2016 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням всіх виплат.

У листі від 30.09.2016 №137/п-01-01-04 зазначено, що з 01.07.2014 електронна пенсійна справа ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні. На сьогоднішній день є одержувачем пенсії за віком, призначеної у відповідності до ст. 430 «Митного кодексу України» обчисленої згідно ст.23,27 Закону України «Про державну службу». Електронний макет пенсійної справи та паперові документи про стаж та заробітну плату відсутні, здійснити аналіз складової заробітної плати на підставі яких була призначена пенсія не має можливості. Здійснити розрахунок пенсії з урахуванням інших виплат не має законних підстав.

Тобто відповідач відмовив в перерахунку пенсії ОСОБА_2, що підтверджується вище зазначеним листом від 30.0.92016 №137/п-01-01-04.

Позивачем надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №159 від 02.11.2016 виданої Державною фіскальною службою Донецькою митницею ДФС де зазначена сума заробітної плати з розшифровкою з 2007 року по 2011 рік, також зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески та сплачені до Пенсійного фонду України.

Таким чином позивач отримував матеріальну допомогу до відпустки та матеріальну соціально-побутову допомогу, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 "Про оплату праці", визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п. 2.2.2 ст.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п. 2.3.3 ст. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст.2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Стаття 1 Закону України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за N 1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Дана постанова була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Однак, постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670» затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань (графа 5) є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби -не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсія ОСОБА_2 призначена з червня 2009 року у розмірі 86 % від суми її заробітної плати, тому саме з цього розміру повинен виходити пенсійний орган, здійснюючи позивачу перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги, грошової винагороди, індексації заробітної плати.

Верховний Суд України в своїй постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, зазначив, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів враховує висновок при розгляді даної справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача з відмови у врахуванні сум матеріальної допомоги та матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, з 01 листопада 2016 року є протиправними. В частині позовної вимоги про скасування рішення відповідача від 30.09.2016 про відмову в перерахунку пенсії слід відмовити, оскільки відмова в перерахунку пенсії складена у вигляді листа від 30.09.2016 №137/п-01-01-04, а не формі рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2017 року у справі № 263/14218/16-а - залишити без задоволення. Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2017 року у справі № 263/14218/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок