Справа № 171/2148/16-а
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/2148/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

12.12.2016 року позивачка звернулася до суду зі вказаним адміністративним позовом. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені позивачем. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона працювала в Управлінні пенсійного фонду України Апостолівського району Дніпропетровської області. З 29.09.2011 року позивачка знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області та їй призначена пенсія, передбачена Законом України «Про державну службу». 06.07.2016 року позивачка подала заяву до УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, але орган пенсійного фонду повідомив, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889, який набрав законної сили 01.05.2016 року, не передбачено проведення перерахунків непрацюючим службовцям.

Позивачка вважає дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям державних службовців неправомірними і такими, що порушують її конституційні права на більший розмір пенсії, та просить суд визнати дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 01 травня 2016 року зі встановленням 87% пенсії від заробітної плати за відповідною посадою з усіма додатковими виплатами на підставі довідки, виданої УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 05.07.2016 р. № 2484/07/24, стягнути з Державного бюджету України понесені судові витрати по оплаті судового збору. Позивач вважає, що вона має право на призначення їй пенсії в розмірі 87% від заробітку державного службовця, оскільки на час звільнення мала 17 років стажу державної служби.

27.03.2017 р. до суду надійшов лист від УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 24.03.2017 року № 1096/03/35, в якому зазначено, що відповідач позов не визнав, просить у задоволенні позову відмовити, розгляд справи провести без участі представника управління в письмовому проваджені.

27.03.2017 року позивачем подано заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка працювала в Управлінні пенсійного фонду України Апостолівського району Дніпропетровської області, на пенсію вийшла з посади головного спеціаліста відділу з призначення пенсій 28.09.2011 року. З 29.09.2011 р. позивачка знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області та їй призначена пенсія за віком, передбачена Законом України «Про державну службу». Згідно відомостей, що містяться в трудовій книжці позивача, позивач перебувала на державній службі з 19 жовтня 1993 року по 28 вересня 2011 року.

Відповідно до положень ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для

жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожен повний рік роботи понад 10 років на державнй службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Таким чином, судом встановлено, що позивач на час призначення їй пенсії мала 17 років стажу державної служби, на підставі чого позивач має право на призначення пенсії в розмірі 87 % заробітної плати.

05.07.2016 року позивачці УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області видана довідка № 2484/07/24 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, згідно якої посадовий оклад станом на 01.05.2016 року працюючого головного спеціаліста відділу з призначення пенсій УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області становить 2585 гр., надбавка за ранг - 200 гр., надбавка за вислугу років (50%) - 1292,5 гр., сума заробітної плати, на яку нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 4077, 50 гр.

06.07.2016 року позивачка подала заяву до УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Листом № Л-44 від 11.07.2016 р. орган пенсійного фонду повідомив, що Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889, який набрав законної сили 01.05.2016 року, не передбачено проведення перерахунків непрацюючим службовцям.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливостей проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії, було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Отже, позивач є таким, що набув за Законом № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено в іншій редакції, при цьому встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 (далі - Постанова № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», з 01.05.2016 року встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4 ст. 45 Закону, а саме - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з такими документами подано після 15 числа.

Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, вказані норми закону, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Враховуючи, що позивачка 06.07.2016 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися положеннями ЗУ «Про державну службу» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

При перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу на підставі заяви від 06.07.2016 року, документів пенсійної справи, довідки УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 05.07.2016 року про заробітну плату з урахуванням усіх складових, що містяться в пенсійній справі, в розмірі 87% заробітної плати державного службовця.

Обираючи правову норму, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а).

Крім цього, відповідно рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. Зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 (справа № 21-348а1), від 17.12.2013 (справа № 21-445а13), від 06.10.2015 (провадження № 127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини 1,2 статті 8, частина 2 статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина 1 статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу, відповідач грубо порушує соціальні права і свободи позивача.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод та призначення пенсії позивачу в розмірі 87% від заробітної плати працюючого державного службовця. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Визначаючи дату, з якої слід здійснити перерахунок пенсії, суд вважає за необхідне зазначити, що перерахунок пенсії позивачу слід здійснити з 01 липня 2016 року, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, заяву про перерахунок пенсії позивач подала 06 липня 2016 року, тому позовні вимоги в даній частині слід задовольнити частково.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку зі збільшенням заробітної плати з 01 липня 2016 року зі встановленням 87 відсотків пенсії від заробітної плати з усіма додатковими виплатами, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зазначених у довідці УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 05.07.2016 р. № 2484/07/24, та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованих та фактично виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 гр. 20 коп.

На постанову може бути подано апеляцію до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляції обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя: Т. А. Чумак