Справа № 570/975/17
Суддя: Сидоренко С.М.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 570/975/17
номер провадження 2-а/570/39/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області (як місцевого адміністративного суду) Сидоренко С.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 104-106 КАС України по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання недійсним та скасування в частині рішення сесії Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області,

в с т а н о в и в :

14 березня позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області і проситьвизнати недійсним та скасувати підпункт 5 пункту 1 рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської обалсті №302 від 07 травня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок" в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,10 га за оахунок земель запасу Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області (сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення своїх прав та інтересів позивач дізналась 07 грудня 2015 року, саме тоді було винесено рішення Заборольської сільської ради Рівненського району №25яким було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Заборольської сільської ради від 24 вересня 2015 року № 339 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок» та передачу у власність земельної, ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0800 га., оскільки, вказана земельна ділянка на основі пп.5 п.1 рішення Заборольської сільської ради від 07 травня 2015 року № 302 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок» оформляється для передачі у власність іншому громадянину.

З огляду на вищевикладене, позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод чи інтересів 07 грудня 2015 року, а до суду з адміністративним позовом позивач звернулась лише 14 березня 2017 року, тобто нею був пропущений шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів .

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Натомість, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Намагання позивача вирішити спір в досудовому порядку та в порядку цивільного судочинства не може бути визнано судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки це не перешкоджало позивачу звернутися до місцевого адміністративного суду вчасно.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністративного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у п.35 рішення від 12.03.2009 (справа "Плахтєєв та Плахтєєва проти України") зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду ( рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, № 18, сс. 17- 18, пп. 35- 36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51- 52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, № 316-B, сс. 80- 81, пп. 62- 67).

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, враховуючи те, що законодавством України встановлені певні обмеження, зокрема, щодо строку звернення до адміністративного суду і це не може вважатися незаконним обмеженням у праві на доступ до суду, а також те, що у цій справі судом достовірно встановлено обізнаність позивача про порушення її прав з 07 грудня 2015 року, проте з позовом до адміністративного суду вона звернулась після спливу встановленого строку, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись: ч.2 ст.99, ч. 1 ст. 100 КАС України, суд.

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання недійсним та скасування в частині рішення сесії Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до Рівненського районного суду протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сидоренко С.М.