Справа № 815/7444/16
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7444/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

при секретарі судового засідання - Галушко А. В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - не зявився

третьої особи - не зявилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування наказів відповідача №137-0 від 18.10.2016 року, №147-0 від 07.11.2016 року, поновлення позивача на посаді начальника Вилковського територіального відділу Управління басейнового управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позові, оскільки винесення оскаржуваних наказів порушує трудові права позивача, якого звільнено з посади в звязку із ліквідацією органу, хоча Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства фактично на даних час не ліквідовано, а позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді начальника Вилковського територіального відділу Управління басейнового управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства обґрунтовані тривалим виконанням обовязків позивачем на цій посаді.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за відсутності відповідача. З наданих до суду заперечень (аркуші справи 59-62) вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки позивача звільнено з посади в звязку із ліквідацією Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства з попередженням його про наступне вивільнення, що відповідає нормам законодавства.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про розгляд справи, а тому справа розглянута за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач до 10.02.2016 року працював на посаді головного державного інспектора Дністровського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, а з 10.02.2016 року, на час відсторонення від виконання повноважень за посадою начальника Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства ОСОБА_4 з 10 лютого 2016 року по 5 квітня 2016 року, на нього покладено виконання обовязків за цією посадою наказом Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства №26-о від 10.02.106 року (аркуш справи 8).

В подальшому, в звязку із звільненням начальника Вилковського територіального відділу ОСОБА_4, на позивача з 5 липня 2016 року покладено виконання обовязків за цією посадою на підставі наказу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства №94-о від 05.07.2016 року (аркуш справи 9).

Однак, наказом Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства №137-о від 18.10.2016 року позивачу наказано приступити до виконання своїх обовязків за посадою головного державного інспектора Дністровського територіального відділу з 18.10.2016 року, а виконання обовязків за посадою начальника Вилковського територіального відділу покладено на ОСОБА_3 (аркуш справи 10)

В подальшому, наказом Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства № 147-о від 07.11.2016 року позивач звільнений з посади головного державного інспектора Дністровського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства за п. 1 ст. 40 КЗпП України 09.11.2016 року (аркуш справи 11).

Позивач вважає накази відповідача №137-о від 18.10.2016 року, № 147-о від 07.11.2016 року протиправними з тих підстав, що ліквідація Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до цього часу не відбулася, тривале виконання обовязків позивача за посадою свідчить про затвердження його на цій посаді, а тому повернення його на попередню посаду та подальше звільнення є неправомірним, а тому є всі підстави для поновлення позивача на посаді начальника Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

Суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності наказу про його звільнення № 147-о від 07.11.2016 року та наявності підстав для його поновлення на роботі, однак суд не погоджується з правомірністю вимог позивача щодо поновлення його на посаді начальника Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, яку він обіймів в якості виконуючого обовязки, а також не погоджується з доводами про протиправність наказу №137-о від 18.10.2016 року, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, які стали підставою для звільнення позивача за оскаржуваним наказом № 147-о від 07.11.2016 року, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При цьому, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом при відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства та під час розгляду справи по суті неодноразово вимагалися від відповідача всі документи, які стали підставою для звільнення позивача, в тому числі, попередження про наступне вивільнення, однак, протягом всього часу розгляду справи таке персональне попередження позивача до суду не було надано.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №894 ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Держрибагентства, в тому числі, Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, встановлено правонаступництво Держрибагенства майна цих органів.

Крім того, наказом Державного агентства рибного господарства України №369 «Про ліквідацію територіальних органів Держрибагентства України» від 30 листопада 2015 року передбачена ліквідація до кінця 2015 року територіальних органів Державного агентства рибного господарства України, утворення комісії з ліквідації цих органів.

Згідно із положеннями ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що, незважаючи на ліквідацію до кінця 2015 року відповідача за постановою Кабінету Міністрів України та наказом Державного агентства рибного господарства України, станом на лютий 2017 року Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства не ліквідовано, даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.02.2017 року підтверджується знаходження відповідача в стані припинення з грудня 2015 року (аркуші справи 64-71), відомості щодо припинення відповідача відсутні.

Крім того, в матеріалах справи міститься наказ Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства від 07.02.2017 року, яким даються вказівки керівникам Одеського, Дністровського, Вилковського територіальних відділів Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства про вчинення певних дій в період з лютого по квітень 2017 року (аркуш справи 87).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на даний час не ліквідований, посади в територіальних відділах відповідача не скорочені та відповідачем не надано будь-яких доказів, які підтверджують зворотне, підтверджують звільнення всіх працівників та скорочення всіх посад, хоча судом неодноразово вимагалися такі документи.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що фактично на даний час відповідач знаходиться в стані ліквідації, до цього часу його ліквідація не проведена та він здійснює свої повноваження, передбачені законодавством, а тому суд приходить до висновку про неправомірність наказу №147-0 від 07.11.2016 року про звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, а тому враховуючи неправомірність наказу про звільнення позивача та наявність підстав для його скасування, ОСОБА_2 має бути поновлений на тій посаді, яку він обіймав до звільнення, тобто, на посаді головного державного інспектора Дністровського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

Разом з цим, суд вважає не обґрунтованими вимоги позивача щодо поновлення його на посаді начальника Вилковського територіального відділу та скасування наказу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства №137-0 від 18.10.2016 року про покладення виконання обовязків начальника Вилковського територіального відділу на ОСОБА_3 та повернення позивача до виконання обовязків за посадою головного державного інспектора Дністровського територіального відділу, оскільки позивач обіймав зазначену посаду тимчасово, не був на неї призначений, жодною нормою законодавства не передбачено обовязкове призначення особи на посаду враховуючи виконання обовязків за нею тривалий термін.

Посилання представника позивача на роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39, які передбачають затвердження особи на посаді враховуючи її перебування в статусі виконувача обовязків більше двох місяців, суд вважає не обґрунтованим, оскільки зазначений документ є розясненням, не є нормативно-правовим актом, прийнятий в 1965 році та в ньому не міститься таких положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства в частині скасування наказу про звільнення та поновлення його на посаді, яку він обіймав до звільнення, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування наказів №137-0 від 18.10.2016 року, №147-0 від 07.11.2016 року, поновлення його на посаді начальника Вилковського територіального відділу Управління басейнового управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства №147-0 від 07.11.2016 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора Дністровського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

В задоволенні іншої частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора Дністровського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений і підписаний 27.03.2017 року.

Суддя Л. І. Свида