Справа № 308/6365/16-а
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області в складі:

судді - Бедьо В.І.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Ужгород справу за позовом ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_5, до виконавчого комітету Чопської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про визнання недійсним рішення виконкому Чопської міської ради №21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення виконкому Чопської міської ради №21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_4 мала на праві спільної часткової власності ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в м. Чоп, вул.Млинна,5. В тому числі 1/2 частину на підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку, посвідченого Ужгородською районною нотаріальною конторою 05.08.1985р. за реєстром № 2571 зареєстрованого Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації.

У відповідності до позову ОСОБА_7 мала на праві спільної часткової власності 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в м.Чоп, вул.Млинна,5 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого Ужгородською районною державною нотаріальною конторою від 13.05.1985р. за реєстром № 1666.

Загальна площа житлового будинку, розташованого в м. Чоп, вул. Млинна,5 становила 64,5 кв.м., житлова площа 31,1 кв.м., обладнано підвал площею5,2 кв.м.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, було укладено договір від 18.12.2008р., засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстром № 5131 про поділ нерухомого майна, яким виділено в натурі та поділено житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м.Чоп, вул. вул. Млинна. буд.5 в Закарпатської області..

Згідно вказаного договору у власність ОСОБА_7 перейшло 25/100 ідеальних часток житлового будинку, загальною площею 23,0 кв.м., житловою площею 15,6 м.кв., а у власність ОСОБА_4 - 75/100 ідеальних часток житлового будинку, загальною площею 46,7 кв.м, житловою площею 15,5 кв.м.

Згідно даного договору про поділ нерухомого майна сарай - літ. «В», убиральня - літ.»Д», огорожі № 1,2 залишаються в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Позивач вказує на те, що у неї з ОСОБА_7 відповідно Протоколу № 1 від 03.03.2010р. комісії по межових спорах Чопської міської ради знаходилося у спільному користуванні подвір'я - земельна ділянка площею приблизно 0,07 га.

Таким чином, позивач вважає, що їй повинно належати 75/100 ідеальних частин земельної ділянки, а ОСОБА_7 - 25/100 частин без урахування земельної ділянки у спільному землекористуванні.

Разом з тим Виконавчим комітетом Чопської міської ради рішенням № 45 від 15.04.2010р. визначено, що в користуванні за гр.ОСОБА_7 перебуває земельна ділянка площею 0,2292 га, за гр.ОСОБА_4 - земельна ділянка загальною площею 0,0332 га (0,0259 га + 0,0073 га), в спільному користуванні - земельна ділянка площею 0,0079 га.

Отже позивач вказує на те, що рішенням Чопської міської ради № 45 від 15.04.2010 р ОСОБА_7 незаконно визначено у користування 46,8/100 частки земельної ділянки, а їй 53.2/100 частки земельної ділянки.

Рішенням 36 сесії 5 скликання Чопської міської ради № 12 від 13.06.2010р. ОСОБА_7 надано на право власності на земельну ділянку площею 0, 0292 га кадастровий номер :04:1)01:0019, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м.Чоп, вул..Млинна. 5А. Тобто ОСОБА_7 із загальної площі земельної ділянки надано у власність 46,8/100 частки земельної ділянки, замість вірної на думку позивача - 25/100 частки.

Рішенням Чопської міської ради № 21 від 19.02.2009р. «Про впорядкування адресного господарства» присвоєно об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою м.Чоп вул.Млинна поштову адресу - Закарпатська область, місто Чоп, вул.Млинна будинок 5 «А», які відбулося без участі ОСОБА_4 і таке було отримано представником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_9 від архівного відділу Ужгородської районної державної адміністрації 24.05.2016р. за вих.. № 132 на адвокатський запит від 18.05.2016р.

Позивач вказує на те, що присвоєння адреси частині житлового будинку як окремому індивідуальному будинку призвело до порушення прав ОСОБА_4 як власника частини будинку, а саме, фактично співвласниці будинку ОСОБА_7, як власнику окремого індивідуального будинку, було надано на праві власності земельну ділянку без урахування положень ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України про те, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відтак ОСОБА_4 вважає рішенням Чопської міської ради № 21 від 19.02.2009р. «Про впорядкування адресного господарства», який присвоєно об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою м.Чоп вул.Млинна поштову адресу - Закарпатська область, місто Чоп, вул.Млинна будинок 5 «А» незаконним та просить його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з мотивів їх безпідставності та необґрунтованості.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч повідомлявся про дату та час судового розгляду, однак в матеріалах справи містяться його заперечення проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступні обставини.

18.12.2008р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (правонаступником якої виступає ОСОБА_10) було укладено договір, засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстром № 5131 про поділ нерухомого майна, яким виділено в натурі та поділено житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м.Чоп, вул. вул. Млинна. буд.5 в Закарпатської області.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 на підставі вказаного договору звернулася до виконавчого комітету Чопської міської ради Закарпатської області із заявою щодо присвоєння поштової адреси набутого нею нерухомого майна.

Рішенням сесії виконавчого комітету Чопської міської ради Закарпатської області № 21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства» у відповідності до п. 10 ч. б статті 30, 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розглянувши заяву ОСОБА_7 та додані до неї документи щодо присвоєння поштової адреси обєкту нерухомого майна, з метою впорядкування адресного господарства в місті Чоп за фактичним розташуванням обєктів було вирішено: присвоїти обєкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Млинна поштову адресу Закарпатська область, м. Чоп, вул. Млинна, буд. № 5 «А».

Вказане рішення позивач ОСОБА_4 вважає незаконним та таким, що порушує безпосередньо її права з тих підстав, що присвоєння адреси частині житлового будинку як окремому індивідуальному будинку призвело на її думку до порушення її прав як власника частини будинку, зокрема тому, що співвласниці будинку ОСОБА_7, як власнику окремого індивідуального будинку, було надано на праві власності земельну ділянку без урахування положень ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України. Відтак позивач вважає, що при впорядкуванні адресного господарства Чопська міська рада повинна була присвоїти кожній окремій частині будинку номер квартир, що на думку позивача відповідало б дійсному стану, технічній документації та правовстановлюючим документам.

Крім того позивач вказує на те, що об'єкт нерухомого майна, якому присвоєно нова поштова адреса як окремому будинку не відповідає статусу індивідуальному жилому будинку та вимогам діючих будівельних норм та правил, в тому числі санітарним, пожежним та іншим.

Однак вивчивши зміст укладеного між сторонами Договору поділу нерухомого майна від 18.12. 2008 року судом встановлено, П. 15 вказаного договору сторони погодили наявність технічної можливості реального виділу в натурі і одержання майна за цим договором.

Можливість поділу нерухомого майна також підтверджується наявним в матеріалах справи Висновком щодо технічної можливості поділу обєкту нерухомого майна № 3753 від 08.10.2008 року.

Зазначені обставини спростовують твердження позивача, що об'єкт нерухомого майна, якому присвоєно нова поштова адреса як окремому будинку не відповідає статусу індивідуального жилого будинку.

Крім того п. 14 договору передбачено, що право власності на майно, що є предметом поділу за цим договором підлягає державній реєстрації за кожною із Сторін в цілому

Тобто фактично сторонами обумовлена можливість в подальшому зареєструвати виділені їм частини нерухомого майна в натурі.

З пояснень представника позивачки, наданих в судовому засіданні встановлено, що фактично така оспорює право правонаступника ОСОБА_7 ОСОБА_6 на користування 46, 8/100 частки земельної ділянки, яка відповідно була виділена вказаній особі із загальної площі земельної ділянки вже після укладення договору від 18.12. 2008 року, яким було оформлено поділ нерухомого майна, розташованого в м. Чоп, вул. Млинна , буд. 5, в Закарпатській області.

На думку позивача на такий поділ земельної ділянки, що перебувала у спільному користуванні позивача та ОСОБА_7, безпосередньо вплинуло винесення рішення сесії виконавчого комітету Чопської міської ради Закарпатської області № 21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно п. 10 ч. 6 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих комітетів місцевих рад в галузі житлово-комунального господарства належить облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Також, відповідно до ст. 37 цього ж Закону, до відання виконавчого комітету міської ради належать такі повноваження, як підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту та підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом. Таким чином, питання про присвоєння поштової адреси належить до компетенції відповідача.

Відтак Виконавчий комітет Чопської міської ради Закарпатської області прийняв в межах наданих їй повноважень рішення № 21 від 19.02.2009 року з питання, що стосується сфери впорядкування адресного господарства в м. Чоп за результатами розгляду заяви ОСОБА_7В, - що, як зазначено вище, є виключною компетенцією ради.

Однак, як вбачається зі змісту даного рішення, таким не вирішувалось питання розподілу земельних ділянок.

Відтак суперечливою є правова позиція позивача, яка оскаржуючи рішення органу місцевого самоврядування про присвоєння поштової адреси обєкту нерухомого майна, фактично піддає сумніву укладений сторонами договір поділу нерухомого майна від 18.12.2008 року, який є діючим, ніким не скасований.

Отже узагальнюючи встановлене, незрозумілою є позиція позивача, яка по суті будучи незгідною з правом правонаступника ОСОБА_7 ОСОБА_6 на користування 46, 8/100 частки земельної ділянки, яка відповідно була передана вказаній особі Рішенням 36 сесії 5 скликання Чопської міської ради № 12 від 13.06.2010р. звернулася до суду з питанням що визнання недійсним рішення виконкому Чопської міської ради №21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства», яким жодні земельні питання не вирішувались.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституціїабо законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Частиною 3 п. б)та г)цієї статті передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, вивчивши надані сторонами письмові докази, приходить до перконання, що рішення виконкому Чопської міської ради №21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства» прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 71 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв"язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки оспрюване рішення органу місцевого самоврядування прийняте без порушення вимог законодавства.

Керуючись ст., ст. ст. ст. 7-14, 71, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_5, до виконавчого комітету Чопської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про визнання недійсним рішення виконкому Чопської міської ради №21 від 19.02.2009 року «Про впорядкування адресного господарства»- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання її копії апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11