Справа № 339/8/17, 2а-339/4/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Справа № 876/2811/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в якому просив, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, визнати протиправними дії та зобовязати відповідача, починаючи з 02.06.2016 року провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2017 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, починаючи з 01 грудня 2016 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом взято за основу Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не враховано, що даний Закон прийнятий 28.02.1991 року, а Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» прийнятий значно пізніше - 09.07.2003 р., та по застосуванню аналогії закону більшу юридичну силу має той Закон, який прийнятий пізніше.

Крім того, не враховано норму ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також цим Законом не визначений порядок перерахунок пенсії.

Також судом не враховано, пункт 16 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» яким зазначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, Закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії та з 13.01.2006 року отримував основну пенсію по інвалідності, а з 01.12.2009 року встановлено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю. З 27.10.2010 року призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ЧАЕС. Згідно матеріалів пенсійної справи його загальний трудовий стаж становить 38 років 11 місяців 23 дні. Позивач перебуває на обліку в Долинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та 02.12.2016 року звернувся із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач листом від 09.12.2016 р. відмовив йому у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, у тому числі за частиною 2 статті 56 цього Закону.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон 796-ХІІ), їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до ч. ст. 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Суд вірно вважав, що позивач має право вибору виду пенсійного забезпечення. Це право не було враховано відповідачем при перерахунку пенсії, внаслідок чого збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи відбулося зі стажу понад 35 років, тоді як статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена інша межа - після 20 років стажу. Відмова у збільшенні пенсії позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років порушує його права, встановлені статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також суд вірно врахував, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також про перерахунок пенсії, позивач звернувся до пенсійного органу лише 02.12.2016 р.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії підлягає до задоволення з дати його звернення до відповідача із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто з 01.12. 2016 року.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанова Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2017 року по справі № 339/8/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

ОСОБА_2

Повний текст виготовлений 30.03.2017 року