Справа № 127/3462/17
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3462/17
Провадження № 2-а/127/297/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 16.02.2017 року, який мотивував тим, що з 21.08.2002 року по 06.10.2007 року він працював на посаді судді Ленінського районного суду м. Вінниці (8 років 1 місяць 15 днів), а з 07.10.2010 року по 03.10.2016 року на посаді судді господарського суду Вінницької області (5років 11 місяців 26 днів). Загальний стаж роботи на посаді судді становить 14 років 1 місяць 11 днів.

Крім того, в період з 15.03.1993 року по 07.05.2002 року працював на посадах помічника, старшого помічника прокурора: Калинівського району Вінницької області; м. Вінниці; Замостянського району м. Вінниці; Ленінського району м. Вінниці. Загальний стаж роботи на прокурорських посадах становить 9 років 1 місяць 22 дні.

Крім того, в період з 25.08.1983 року по 16.12.1985 року проходив строкову військову службу (2 роки 3 місяці 21 день), а в період з 01.09.1987 року по 16.07.1992 року навчався на стаціонарі юридичного факультету Одеського державного університету ім. І.І. Мечнікова (4 роки 10 місяців 15 днів половина строку навчання становить 2 роки 5 місяців 7 днів).

За результатами розгляду заяви про відставку від 03.02.2016 року та наданих ним документів, ОСОБА_2 рада юстиції 21.04.2016 року внесла подання до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді господарського суду Вінницької області у звязку з поданням заяви про відставку. Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 08.09.2016 року №1513-VІІІу позивача було звільнено з посади судді господарського суду Вінницької області. Наказом в.о. голови господарського суду Вінницької області № 77-К від 03.10.2016 року позивача на підставі зазначеної постанови Верховної ОСОБА_2 України виключено зі штату суддів цього суду.

Відповідно до розрахунку стажу, виданого господарським судом Вінницької області, з урахуванням нормативних актів, вказаних у рішенні ОСОБА_2 ради юстиції, станом на 03.10.2016 року загальний стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання становить: 28 років 00 місяців 09 днів, з яких: 02 роки 03 місяці 21 день календарний період проходження строкової військової служби; 02 роки 05 місяців 07 днів половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені ОСОБА_3; 09 років 01 місяць 22 дні робота на прокурорських посадах; 14 років 01 місяць 11 днів робота на посаді судді.

05.10.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою від 03.10.2016 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та надав відповідні документи, проте відповідно до рішення УПФ м. Вінниці від 05.10.2016 року йому призначене довічне грошове утримання з 04.10.2016 року в розмірі 80% грошового утримання працюючого судді.

Відповідно до положень ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, визначеній рішенням КСУ від 08.06.2016 року №4-рп/2016, які діяли на час прийняття Верховною ОСОБА_2 України Постанови №1513-VІІІ від 08.09.2016 року і діють на даний час відповідно до положень пунктів 2, 25 Розділу ХІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, суддя, який вийшов у відставку має право на отримання довічного грошового утримання в розмірі 80% від суми грошового утримання діючого судді при стажі роботи на посаді судді 20 років та по 2% за кожний повний наступний рік роботи понад 20 років, але не більше 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року (набрав чинності з 30.09.2016 року) в редакції закону від 21.12.2016 року № 1798 «Про ОСОБА_2 правосуддя», який набрав чинності 05.01.2017 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання) (п.34 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення).

Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року в редакції станом на дату призначення позивача на посаду судді 13.08.2002 року, а саме статтею 43 ч. 4, було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на суддівських посадах, зараховується також стаж роботи на прокурорських посадах за наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року, яка була чинною на час роботи позивача на посаді судді, і яка підлягає застосуванню з урахуванням змісту рішень Конституційного Суду України, вказаних в рішенні ОСОБА_2 ради юстиції від 21.04.2016 року, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби (даний пункт доповнено абзацом згідно з Постановою КМ №545 (545-2008-п) від 11.06.2008 року (постанову доповнено п. 3-1 згідно з постановою КМУ № 19 (19-2008-п) від 16.01.2008 року із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №487 (487-2008-п) від 21.05.2008 року).

З урахуванням положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 28 повних років, тому розмір довічного грошового утримання позивача має становити 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Звернувшись до відповідача 19.01.2017 року з вимогою провести перерахунок призначеного довічного грошового утримання з урахуванням стажу визначеного чинним законодавством України в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, листом від 27.01.2017 року отримав безпідставну відмову з посиланням на Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

У звязку з чим позивач просив визнати бездіяльність відповідача в частині не проведення перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням поданого розрахунку стажу судді станом на 03.10.2016 року та зобовязати відповідача здійснити з 04.10.2016 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно розрахунку стажу судді, з 21.08.2002 року по 06.10.2007 року позивач ОСОБА_1 працював на посаді судді Ленінського районного суду м. Вінниці (8 років 1 місяць 15 днів), а з 07.10.2010 року по 03.10.2016 року на посаді судді господарського суду Вінницької області (5років 11 місяців 26 днів). Загальний стаж роботи на посаді судді становить 14 років 1 місяць 11 днів (а.с. 9).

В період з 15.03.1993 року по 07.05.2002 року позивач ОСОБА_1 працював на посадах помічника, старшого помічника прокурора: Калинівського району Вінницької області; м. Вінниці; Замостянського району м. Вінниці; Ленінського району м. Вінниці. Загальний стаж роботи на прокурорських посадах становить 9 років 1 місяць 22 дні.

В період з 25.08.1983 року по 16.12.1985 року позивач проходив строкову військову службу (2 роки 3 місяці 21 день), а в період з 01.09.1987 року по 16.07.1992 року навчався на стаціонарі юридичного факультету Одеського державного університету ім. І.І. Мечнікова (4 роки 10 місяців 15 днів половина строку навчання становить 2 роки 5 місяців 7 днів).

За результатами розгляду заяви позивача про відставку від 03.02.2016 року та наданих ним документів, ОСОБА_2 рада юстиції 21.04.2016 року внесла подання до Верховної ради України про звільнення позивача з посади судді господарського суду Вінницької області у звязку з поданням заяви про відставку.

У рішенні ОСОБА_2 ради юстиції від 21.04.2016 року № 863/0/15-16 (а.с. 6) зазначено, що суддя Грабик В.В. набув достатній для відставки стаж роботи, протягом дії Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, чинній до 28.03.2015 року. Крім стажу роботи на посаді судді, до стажу, який надає йому право на відставку, відповідно до п. 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року та п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 зараховуються календарний період проходження строкової військової служби, половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечнікова, період роботи на посадах помічника прокурора Калинівського району Вінницької області, помічника і старшого помічника прокурора м. Вінниці, старшого помічника прокурора Замостянського району м. Вінниці, помічника і старшого помічника прокурора Ленінського району м. Вінниці.

Мотивуючи своє рішення ОСОБА_2 рада юстиції вказала на неприпустимість зменшення обсягу гарантій незалежності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів та неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, з посиланням на ст. 58 та 126 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 19-рп/2004, 11.10.2005 року №8-рп/2005, 18.06.2007 року №4-рп/2007, 22.05.2008 року №10-рп/2008, 03.06.2013 року №3рп/2013.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 08.09.2016 року №1513-VІІІу звязку з поданням заяви про відставку позивача було звільнено з посади судді господарського суду Вінницької області (а.с. 7).

Наказом в.о. голови господарського суду Вінницької області № 77-К від 03.10.2016 року позивача на підставі зазначеної постанови Верховної ОСОБА_2 України виключено зі штату суддів цього суду.

Відповідно до розрахунку стажу, виданого господарським судом Вінницької області, з урахуванням нормативних актів, вказаних у рішенні ОСОБА_2 ради юстиції, станом на 03.10.2016 року загальний стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання становить: 28 років 00 місяців 09 днів, з яких: 02 роки 03 місяці 21 день календарний період проходження строкової військової служби; 02 роки 05 місяців 07 днів половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені ОСОБА_3; 09 років 01 місяць 22 дні робота на прокурорських посадах; 14 років 01 місяць 11 днів робота на посаді судді.

05.10.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою від 03.10.2016 року (а.с. 10) про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та надав відповідні документи, в тому числі розрахунок стажу судді станом на 03.10.2016 року (30 років 05 місяців 09 днів) (а.с. 9).

Рішенням відповідача від 14.10.2016 року (а.с. 12) позивачеві з 04.10.2016 року призначено довічне грошове утримання в розмірі 80% грошового утримання працюючого судді.

Звернувшись 19.01.2017 року до відповідача з заявою щодо перерахунку довічного грошового утримання (90%) та стажу судді (30 років 05 місяців 09 днів) з врахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 96 у звязку із внесенням Законом України від 21.12.2016 року змін до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», листом від 27.01.2017 року отримав відмову (а.с. 14).

Суд вважає дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії протиправними виходячи з наступного.

Відповідно до положень пунктів 2, 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ (набрав чинності 30.09.2016 року), коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної ОСОБА_2 України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року (набрав чинності з 30.09.2016 року, із змінами від 21.12.2016 року згідно Закону України № 1798 «Про вищу раду правосуддя») судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, до правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року в редакції станом на дату призначення позивача ОСОБА_1 на посаду судді 13.08.2002 року (копія Указу Президента України від 13.08.2002, а.с. 5), а саме статтею 43 ч. 4 було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на суддівських посадах, зараховується також стаж роботи на прокурорських посадах за наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року, яка була чинною на час роботи позивача на посаді судді, і яка підлягає застосуванню з урахуванням змісту рішень Конституційного Суду України, вказаних в рішенні ОСОБА_2 ради юстиції від 21.04.2016 року, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби (даний пункт доповнено абзацом згідно з Постановою КМ №545 (545-2008-п) від 11.06.2008 року (постанову доповнено п. 3-1 згідно з постановою КМУ № 19 (19-2008-п) від 16.01.2008 року із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №487 (487-2008-п) від 21.05.2008 року).

Отже, на підставі вищезазначеного, позивач набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з дати виникнення права на щомісячне довічне грошове утримання з 04.10.2016 року.

З урахуванням положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 28 повних років, тому розмір довічного грошового утримання позивача має становити 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки представником відповідача не доведено правомірності відмови позивачеві в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці позивача ОСОБА_1, його позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 94 КАС України на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 17, 18, 69, 71, 159, 160-163 КАС України,

п о с т а н о в и в:

позов задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в частині не проведення перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням поданого розрахунку стажу судді станом на 03.10.2016 року

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 04.10.2016 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: