Справа № 810/643/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/643/17 Головуючий у 1-й інстанції: Харченко С.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 р. у справі за поданням Головного управління ДФС у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКОЛЬОРВТОРМЕТ", -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2017 о 14 год. 15 хв. Головне управління ДФС у Київській області звернулось до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОЛЬОРВТОРМЕТ».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 р. закрито провадження у справі.

Не погоджуючись вказаним судовим рішенням, ГУ ДФС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом подано до суду подання, однак, між сторонами існує спір про право, що виключає можливість суду розглянути подання Головного управління ДФС у місті Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку статті 183-3 КАС України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Ст. 183-3 КАС України встановлено перелік особливих вимог, що пред'являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання. Провадження у справах, порушених за поданням податкових органів, поданим на підставі ст. 183-3 КАС України, є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року №149/11/13-11, спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 КАС України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Таким чином, спір про право має місце в усіх випадках, коли з наявних матеріалів вбачається, що платник податків, до якого заявлені вимоги подання, заперечує правомірність дій та рішень органів державної податкової служби, які слугують підставою для звернення до суду.

Обставинами, які зумовили звернення до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є не допуск посадових осіб до перевірки ТОВ "УКРКОЛЬОРВТОРМЕТ" на підставі наказу від 08 лютого 2017 року №189 "Про проведення документальної позапланової виїзну перевірки ТОВ "УКРКОЛЬОРВТОРМЕТ".

Як встановлено, ТОВ "УКРКОЛЬОРВТОРМЕТ" заперечує правомірність призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки, та звернулось до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу від 08 лютого 2017 року №189 "Про проведення документальної позапланової виїзну перевірки ТОВ "УКРКОЛЬОРВТОРМЕТ".

З урахуванням викладеного, подання платником податків позову про визнання протиправним наказу щодо проведення перевірки, що стало підставою для виникнення обставин для звернення до суду із даним поданням, свідчить про наявний спір про право.

Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням. У такому разі судам необхідно закривати провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Вказана позиція підтверджується ухвалою ВАСУ від 22.03.2016 у справі № 813/4478/15, від 27.01.216 у справі № 804/2912/14.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити, що закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що наявність спору про право стала очевидною після відкриття провадження у справі, та зазначена обставина унеможливлює розгляд подання в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням органу доходів і зборів, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Щодо визначення суми судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 03.09.2015 року № 670-VIII (далі - Закон).

Згідно з ч. 9 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діє на час звернення із апеляційною скаргою, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір встановлюються у розмірі одного розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 1600 грн.

Враховуючи те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2017 року було відстрочено апелянту сплату судового здору до винесення судового рішення, суд приходить до висновку про стягнення з апелянта вказаної вище суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 р. - без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 1007, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір у сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот) 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28.03.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.