Справа № 804/6932/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 р. Справа № 804/6932/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТрошиній А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування припису, -
18.10.2016 року Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15.09.2016 року № 177/4.7-03.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що припис є безпідставним та необґрунтованим, відповідачем не зібрано достатньо фактів та документальних доказів на підтвердження здійснення порушень вимог законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов частково, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 23.08.2016 року по 12.09.2016 року посадовими особами Держпраці було проведено планову перевірку дотримання ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
За результатами проведення зазначеної перевірки позивачем 12.09.2016 року складено акт № 344/4.7-03 від 12.09.2016 року, у якому описані виявлені при проведенні перевірки порушення.
15.09.2016 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області видано припис № 177/4.7-03, яким зобов'язано Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" до 12.10.2016 року усунути порушення трудового законодавства, а саме:
- у виконання вимог до форми наказу №П-3, затвердженою наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 забезпечити в наказах про надання відпусток працівникам внесення дати видання наказу;
- у виконання вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про відпустки» забезпечити в наказах про надання щорічних відпусток визначення видів відпусток (надати документи про проведеній роботі).
- у виконання вимог ч. 2 ст. 84 КЗпП України та ст. 26 Закону України «Про відпустки» забезпечити надання працівникам відпусток без збереження заробітної плати встановленої тривалості
- у виконання вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» забезпечити в табелях обліку використання робочого часу зазначення фактично відпрацьованих робітниками годин у святкові та вихідні дня, у вечірні та нічні години та ін.
Вирішуючи спір суд зазначає, що у типовій формі № п-3 "Наказ (розпорядження) про надання відпустки" затвердженій наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статисти ки праці» зазначається серед іншого дата складання наказу.
За таких обставин суд вважає, безпідставним твердження позивача про відсутність обов'язку зазначати в наказі про надання відпустки дату його складання, а пункт 1 припису від 15.09.2016 року № 177/4.7-03 є правомірним.
Щодо пункту 2 припису від 15.09.2016 року № 177/4.7-03 суд зазначає, що статтею 4 Закону України «Про відпустки» визначені види відпусток серед яких відсутній такий вид відпустки як «робоча».
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, як на підставу складання пункту 2 припису, посилається на порушення зазначене в акті перевірки, а саме на наказ про надання відпустки ОСОБА_3, в якому зазначено вид відпустки «робоча».
Суд погоджується з позицією позивача, що неправильне зазначення види відпустки було виявлено в одному наказі, не носить систематичний характер, та може вважатися опискою, тому відповідач безпідставно вимагає забезпечити в наказах про надання щорічних відпусток визначення видів відпусток та надати документи про проведеній роботі, оскільки в інших наказах про надання відпусток при проведенні перевірки не виявлено неправильного зазначення виду відпустки.
За таких обставин суд дійшов висновку, що пункт 2 припису від 15.09.2016 року № 177/4.7-03 підлягає скасуванню.
Щодо пункту 3 припису від 15.09.2016 року № 177/4.7-03 суд зазначає, що підставою для його прийняття стало надання відпустки без збереження заробітної плати більше 15 календарних днів на рік, а саме ОСОБА_4 (таб. №36010461) були надані у 2016 році відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами на 18 календарних днів: згідно розпорядження №251 від 28.01.2016 року на 15 календарних з 28.01.2016 по 11.02.2016 року; згідно розпорядження №526 від 01.03.2016 року на03.03.2016 року - 1 календарний день; згідно розпорядження №1623 від 07.06.2016 року на 08..06.2016 року - на 1 календарний день; згідно розпорядження №1651 від 21.06.2016 року на 20.06.2016 року - на 1 календарний день.
Згідно частин 1 та 2 статті 84 Кодексу законів про працю України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов'язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.
За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Таким чином трудовим законодавством передбачено, що відпустка без збереження заробітної плати та з інших причин надається працівнику не більше 15 календарних днів на рік.
Разом з цим статтею 25 Закону України «Про відпустки» визначено випадки коли відпустка без збереження заробітної плати надається обов'язково на певні строки незалежно від отримання інших видів відпусток без збереження заробітної плати.
Пунктом 9 частини 1 статті 25 Закону України «Про відпустки» передбачено, що відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку працівникам у разі смерті рідних по крові або по шлюбу: чоловіка (дружини), батьків (вітчима, мачухи), дитини (пасинка, падчірки), братів, сестер - тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; інших рідних - тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад.
У відповідності до пункту 10 Закону України «Про відпустки» передбачено, що відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку працівникам для догляду за хворим рідним по крові або по шлюбу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше 30 календарних днів.
Як вбачається із наданих позивачем доказів відпустка без збереження заробітної плати на 15 календарних дні з 28.01.2016 по 11.02.2016 року була надана ОСОБА_4 згідно розпорядження №251 від 28.01.2016 року, на підставі його заяви від 28.01.2016 року про надання відпустки без збереження заробітної плати на 15 календарних днів для догляду за хворою матір'ю, на підтвердження чого надана медична довідка.
Також, відпустка без збереження заробітної плати на 1 календарний день 03.03.2016 року була надана ОСОБА_4 згідно розпорядження №526 від 01.03.2016 року, на підставі його заяви від 29.02.2016 року про надання відпустки без збереження заробітної плати у зв'язку зі смертю матері.
За таких обставин відпустка без збереження заробітної плати у зв'язку із сімейними обставинами була надана ОСОБА_4 у 2016 році лише на 2 календарних дні згідно розпоряджень №1623 від 07.06.2016 року та №1651 від 21.06.2016 року, що відповідає вимогам передбаченим частиною 2 статті 84 Кодексу законів про працю України та статті 26 Закону України «Про відпустки», тому пункт 3 від 15.09.2016 року № 177/4.7-03 підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо скасування пункту 4 припису від 15.09.2016 року № 177/4.7-03 суд зазначає, що статтею 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:
а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;
б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати;
в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Згідно листа Державної служби статистики України від 12.01.2012 року N 9/4-10/9 типові форми первинного обліку, затверджені наказом Держкомстату від 05.12.2008 р. N 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці", використовуються з метою обліку використання робочого часу усіх категорій працюючих, для контролю за дотриманням встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про відпрацьований час та інших показників, необхідних для складання форм державних статистичних спостережень з праці.
Зокрема, типова форма N П-5 "Табель обліку використання робочого часу" надається як рекомендована для застосування і використовується як формалізований набір показників у складі первинного обліку підприємства щодо використання робочого часу, необхідний для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці. На практиці табель використовується також для інших цілей, тому підприємство при необхідності має право застосовувати й іншу форму табеля, але при цьому обов'язковим для респондентів є наявність первинного обліку показників щодо використання робочого часу, явок та неявок працівників, які визначено формами державних статистичних спостережень з праці.
Таким чином суд вважає, що типова форма табелю затверджена наказом Держкомстату від 05.12.2008 р. N 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці" не є обов'язковою та може бути змінена підприємством, однак обов'язково в ньому повинні бути зазначені показники щодо використання робочого часу, явок та неявок працівників.
За таких обставин суд вважає, безпідставною вимогу № 4 припису від 12.01.2012 року N 9/4-10/9 про обов'язок позивача забезпечити в табелях обліку використання робочого часу зазначення фактично відпрацьованих робітниками годин у святкові та вихідні дня, у вечірні та нічні години та ін.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування припису задовольнити частково.
Скасувати пункти 2,3 та 4 припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15.09.2016 року № 177/4.7-03.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" судовий збір в сумі 1033,50 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2016 року

Суддя О.В. Кононенко