Справа № 2-а-5607/11
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.05.2011 Справа № 2-а-5607/2011 р.
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 травня 2011 року о 8 годині 00 хв. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Костюченко Г.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2011 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва, просив визнати дії відповідача щодо не нарахування у повному обсязі пенсії неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності, основний розмір пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також здійснити перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2011 року. Також просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 р. «Про збільшення розміру пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до наданих суду доказів, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України як інвалід 2 групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою. Крім того, згідно зі статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 цього Закону, визначено розмір пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання особам, віднесеним до категорії 1 розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи 75 % мінімальної пенсії за віком.

Як передбачено ст. 53 Закону № 796-ХІІ, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 р. пенсія по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕСС у 1986 р. повинна бути збільшена у 3,5 разів.

За таких обставин суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Проте відповідач нараховує та сплачує позивачу суму пенсії та додаткової пенсії у значно меншому обсязі, чим зазначено у перелічених вище нормах права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 16.07.2008 року №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який набрав чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 3, 8, 22, 56, 58 Конституції України, ст.ст.71, 162, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва щодо нарахування та виплати ОСОБА_1державної пенсії як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з 01.01.2011 року у неповному розмірі неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності, державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та раніше здійснених виплат, починаючи з 01.01.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та раніше здійснених виплат, починаючи з 01.01.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності, перерахунок і виплату пенсії в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 р. «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та раніше здійснених виплат, починаючи з 01.01.2011 року.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: