Справа № 816/2195/16
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р.Справа № 816/2195/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

представника третьої особи - Кінаш Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства економічного розвитку та торгівлі України та заявою ДФС України, що приєдналась до апеляційної скарги, на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017р. по справі № 816/2195/16

за позовом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Ніколь", третя особа: Державна фіскальна служба України

про продовження дії спеціальної санкції,

ВСТАНОВИЛА:

Міністерство економічного розвитку та торгівлі України (надалі по тексту - позивач, Мінекономіки) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Ніколь" (надалі по тексту - відповідач, ПВКП "Ніколь"), в якому просило суд: продовжити дію спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 02.02.2016 № 147 до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Ніколь" на термін до усунення Приватним виробничо-комерційним підприємством "Ніколь" порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за експортним контрактом від 30.10.2012 № 11-0125.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачем допущено порушення строків встановлених Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при виконанні зовнішньоекономічного контракту, внаслідок чого позивачем на підставі подання ДФС України, прийнято наказ № 147 від 02.02.2016, яким до відповідача застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. Зазначає, що станом на момент звернення до суду з даним позовом ПВКП «Ніколь» не усунуто порушення законодавчо встановлених строків розрахунків, у зв'язку з чим існує необхідність продовжити застосовану позивачем санкцію.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну фіскальну службу України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову Міністерства економічного розвитку та торгівлі України - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, позивач просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та п. 4.9 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки від 17.04.2000 № 52, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Також в судовому засіданні 21.03.2017 судом апеляційної інстанції було прийнято заяву ДФС України про приєднання до апеляційної скарги, в якій заявник просить задовольнити апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскарженого рішення, норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що 03.12.2015 ДФС України звернулося до Мінекономрозвитку з поданням №27847/5/99-99-22-05-02-16 з пропозицією застосувати спеціальні санкції згідно зі статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" до українських суб'єктів господарської діяльності згідно переліку, у яких за результатами проведених перевірок встановлено наявність простроченої дебіторської заборгованості за здійсненими зовнішньоекономічними операціями, до яких належить ПВКП «Ніколь» (а.с.10).

Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 02.02.2016 №147 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" за порушення пов'язаних із Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність" законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме ст. 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", серед інших, до ПВКП «Ніколь» застосовано спеціальну санкцію тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності (а.с. 11-13).

Вважаючи за необхідне продовжити дію застосованої санкції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з позовною заявою до суду для продовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності з пропущенням встановленого 6 ст. 37 Закону № 959 терміну дії застосованої наказом від 02.02.2016 №147 санкції, що унеможливлює задоволення позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-XII (із змінами та доповненнями) (надалі - Закон № 959) за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, серед іншого, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 означеного Закону санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459, Мінекономрозвитку є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову, політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику та інше.

Частиною 6 ст. 37 Закону № 959 визначено, що тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Отже, термін дії застосованої позивачем санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності сплинув 03.05.2016.

Подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду (ч. 7 ст. 37 Закону № 959).

Для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається з позовною заявою до суду (ч. 8 ст. 37 Закону № 959).

Пунктом 4.9 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки від 17.04.2000 № 52, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за № 260/4481, визначено алгоритм дій Мінекономрозвитку для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності. Так, даною нормою передбачено, що при застосуванні тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності за 40 днів до закінчення терміну його дії надсилає до ініціатора подання застосування такої санкції запит щодо доцільності подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності. На підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом позовної роботи готують відповідну позовну заяву до суду. У разі, якщо інформація на запит Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо доцільності подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності від ініціатора подання застосування санкції не надійде в термін за 10 днів до закінчення його дії або надійде з пропозицією щодо недоцільності подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видається наказ про зміну виду спеціальних санкцій, яким скасовується дія тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності та одночасно застосовується індивідуальний режим ліцензування.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, Мінекономіки звернулося до Державної фіскальної служби України із відповідним поданням лише 10.05.2016 згідно вихідного штампу № 4102-11/13470-03 (а.с. 14-17), тобто після закінчення граничного строку дії означеної санкції, а не за 40 днів до його закінчення, як це передбачено вищевказаною нормою.

Відповідь від 08.06.2016 № 9851/5/99-99-14-06-16 на вказаний лист позивачем не було отримано з пропозиції щодо доцільності продовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності від ініціатора подання застосування санкції (ДФС України) 13.06.2016 згідно вхідного штампу позивача № 08/35503-16, тобто з порушенням десятиденного терміну до закінчення дії застосованої санкції (а.с. 18-23).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, оскільки позивач звернувся з позовною заявою до суду для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності після закінчення дії застосованої наказом від 02.02.2016 №147 санкції.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017р. по справі № 816/2195/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2017 р.