Справа № 642/8022/16-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 р.Справа № 642/8022/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Жигилія С.П.
Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
представників сторін: позивача - Острицького А.О., відповідача-1 - Багрій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 642/8022/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, здійснення перерахунку та виплати пенсії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач-2, Харківській ОВК), в якому просить суд:
- визнати дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення подання для призначення пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2013 року № 2357 без урахування відомостей про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби протиправними;
- визнати дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру призначеної пенсії з 10.12.2015 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року №162 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 10.12.2015 року в розмірі 80 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року №162, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 10.12.2015 року, подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст.267 КАС України.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року по справі № 642/8022/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права на призначення та отримання пенсії, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певні дії - задоволено.
Визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення подання для призначення пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2013 року № 2357 без урахування відомостей про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби протиправними.
Визнано дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру призначеної пенсії з 10.12.2015 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. №162 - протиправними.
Зобов`язано Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 10.12.2015 року в розмірі 80 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. №162, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 10.12.2015 року, подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст.267 КАС України.
Відповідач-1, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року по справі № 642/8022/16-а та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача-1 в апеляційній скарзі та у судовому засіданні зазначив, що правових підстав для включення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні до розрахунку пенсії не має, оскільки такі виплати є тимчасовими, нефіксованими, а також мають несистематичний характер. Вказує, що надання довідок для перерахунку та призначення пенсії пенсіонерами особисто до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях законодавством не передбачено та зазначає, що такий обов`язок покладено на уповноважені структурні підрозділи силових структур, а отже, оскільки така довідка до Управління Пенсійного фонду від уповноваженого органу не надходила, вважає, що відповідачем не порушено права ОСОБА_1 .. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а його апеляційна скарга - задоволенню.
Представник позивача, у надісланих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу та у судовому засіданні, з наведених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року по справі № 642/8022/16-а залишити без змін.
Зокрема зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області призначено позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі документів, наданих Харківським обласним військовим комісаріатом, проте розмір пенсії обчислений з 80% грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні. Посилаючись на висновки Верховного Суду України які висловлені в постанові від 10.03.2015 року (справа № 21-70а15) вважає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Відповідач-2 правом подати до суду письмові заперечення не скористався.
Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач-2 по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача-2.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді заступника командира частини з медичної частини - начальника частини військово медичного клінічного центру Північного регіону. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2013 року № 101 (по стройовій частині) звільнений з військової служби у відставку та 14.05.2013 року виключений із списків особового складу частини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 80% грошового забезпечення, як особі яка звільнена з військової служби з 15.05.2013 року.
Пенсію позивачу призначено на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії та довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2013 року № 65 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.
З довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2013 року № 65 вбачається, що в останній не зазначено всіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , з яких має бути обчислений розмір пенсії позивача. Зокрема, при призначенні пенсії не було враховано грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та з яких було утримано єдиний соціальний внесок при оформленні документів для призначення пенсії.
З метою уточнення розміру не врахованих видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 .
07.12.2016 року Військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 надано довідку № 162 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з якої вбачається, що при призначенні пенсії не було враховано одноразові види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.
08.12.2016 року, з метою усунення помилки при нарахуванні пенсії позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з проханням перерахувати пенсію відповідно до наданої довідки.
Зазначену довідку ГУ ПФУ в Харківській області отримано 09.12.2016 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції відповідача. Проте, ГУ ПФУ в Харківській області не було здійснено перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої довідки.
Не погоджуючись із діями ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії, відшкодування шкоди.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії, а відмова ГУ ПФУ в Харківській області є неправомірною.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Вказана правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України у спорах цієї категорії, зокрема у постанові від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15.
У відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, відтак позивач має право на перерахунок та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких нараховано і сплачено страхові внески.
Таким чином ГУ ПФУ в Харківській області протиправно не здійснено позивачу перерахунок пенсії на підставі поданої довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року № 162.
Щодо твердження відповідача про те, що надання довідок для перерахунку та призначення пенсій пенсіонерам особисто до Головних управлінь Пенсійного фонду України законодавством не передбачено, колегія суддів ставиться критично та зазначає, що відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Щодо строку захисту права позивача на перерахунок та виплату пенсії, в розмірі який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.
Оскільки позивач з моменту призначення пенсії, мав право на обчислення її розміру з усіх складових грошового забезпечення, зазначених в довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року № 162, а призначення пенсії в меншому розмірі відбулося не з вини позивача, апеляційний суд із врахуванням наведених вище положень ч. 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача-1 перерахувати та виплачувати йому пенсію з 10.12.2015 року в розмірі, обчисленому з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, зазначених в довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року № 162.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З наведеної норми вбачається, що зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
При цьому, таке право виникає у випадку, якщо рішення ухвалене не на користь суб`єкта владних повноважень.
Беручи до уваги, що судовим розглядом встановлено протиправність дій ГУ ПФ України в Харківській області у спірних відносинах та задоволено позовні вимоги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для покладення на відповідача-1 обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач-1, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року № 162 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року по справі № 642/8022/16-а в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 642/8022/16-а в частині визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 28.03.2017 р.