Справа № 824/775/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/775/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

23 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

секретар судового засідання: Ременяк С.Я.,

за участю:

представника третьої особи (апелянта): Чернецького Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду Чернівецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - територіальне управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області, Державна судова адміністрація України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Апеляційного суду Чернівецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - територіальне управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області, Державна судова адміністрація України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна судова адміністрація України подала апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

28 лютого 2017 року на адресу суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу (вх.№ 3539/17) від територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області, в яких останне підтримало вимоги апеляційної скарги третьої особи.

28 лютого 2017 року до Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№3603/17) від позивача.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу повноважних представників в судове засідання не направили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_3 указом Президента України від 04.08.2003 № 802/2003 призначена строком на п'ять років на посаду судді місцевого Кіцманського районного суду Чернівецької області. Постановою Верховної Ради України від 25.06.2009 № 1575-VI позивача обрано на посаду судді Кіцманського районного суду Чернівецької області безстроково.

Постановою Верховної Ради України від 20.10.2011 № 3934-VI обрано ОСОБА_3, раніше обрану безстроково, на посаду судді апеляційного суду Чернівецької області.

На підставі постанови Верховної Ради України від 20.10.2011 № 3934-VI, апеляційним судом Чернівецької області видано наказ, яким ОСОБА_3 зараховано в штат апеляційного суду до складу судової палати у цивільних справах з 15.11.2011 з посадовим окладом 2822,00 грн. відповідно до штатного розпису. Цим же наказом встановлено виплачувати позивачці щомісячну надбавку за вислугу років, з розрахунку стажу роботи - 18 років 6 місяців 24 дні - 25% від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас судді.

Відповідно до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років станом на 15.11.2011, до стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років відповідач включив наступні періоди роботи позивача, а саме: з 22.08.1989 по 18.10.1989 на посаді консультанта управління юстиції виконавчого комітету Чернівецької обласної Ради народних депутатів (1 місяць 26 днів); з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області (1 рік 6 місяців 18 днів), з 05.01.1995 по 22.09.2003 на посаді старшого консультанта по кодифікаційній роботі Чернівецького обласного суду (8 років 8 місяців 17 днів), з 23.09.2003 по 14.11.2011 на посаді судді Кіцманського районного суду (8 років 1 місяць 22 дні).

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 у період часу з 12.08.1985 по 17.07.1986 ОСОБА_4 працювала на посаді секретаря-друкарки прокуратури Чернівецької області, з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області, з 22.08.1989 по 18.10.1989 на посаді консультанта управління юстиції виконавчого комітету Чернівецької обласної Ради народних депутатів, з 18.07.1991 по 10.11.1992 на посаді друкарки Ленінського районного відділу внутрішніх справ УВС Чернівецької області, з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області, з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області, з 05.01.1995 по 22.09.2003 на посаді старшого консультанта по кодифікаційній роботі Чернівецького обласного суду, з 23.09.2003 по 14.11.2011 на посаді судді Кіцманського районного суду, з 15.11.2011 по теперішній час на посаді судді апеляційного суду Чернівецької області.

За час роботи на посаді судді апеляційного суду Чернівецької області до 30.03.2016 до стажу роботи, що дає право на отримання надбавки за вислугу років, відповідачем не було зараховано період роботи на посадах: секретаря-друкарки прокуратури Чернівецької області, інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області, друкарки Ленінського районного відділу внутрішніх справ УВС Чернівецької області та друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області.

З метою зарахування вказаних вище періодів роботи до стажу державної служби, позивач звернулася до відповідача та Національного агентства України з питань державної служби.

На звернення Апеляційного суду Чернівецької області до Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях, а також на звернення позивача до Національного агентства України з питань державної служби надано відповіді від 08.02.2016 № 32/03-02/278 та 25.02.2016 № 851/13-16.

На підставі листа Національного агентства України з питань державної служби від 25.02.2016 № 851/13-16, відповідач зарахував ОСОБА_3 до стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років період роботи з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області. Вказана обставина підтверджується розрахунком стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років станом на 29.03.2016, відповідно до якого стаж позивача на вказану дату становив 26 років 0 місяців 14 днів.

Відповідно до зазначеного розрахунку, до стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років відповідач включив наступні періоди роботи позивача: з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області (3 роки 1 місяць 5 днів); з 22.08.1989 по 18.10.1989 на посаді консультанта управління юстиції виконавчого комітету Чернівецької обласної Ради народних депутатів (1 місяць 27 днів); з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області (1 рік 6 місяців 19 днів); з 05.01.1995 по 22.09.2003 на посаді старшого консультанта по кодифікаційній роботі Чернівецького обласного суду (8 років 8 місяців 18 днів); з 23.09.2003 по 14.11.2011 на посаді судді Кіцманського районного суду (8 років 1 місяць 22 дні) та судді апеляційного Чернівецької області з 15.11.2011 до 29.03.2016 (4 роки 4 місяці 13 днів).

На підставі проведеного розрахунку, наказом апеляційного суду Чернівецької області від 30.03.2016 № 05-02/27-к "Про виплату щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_3" встановлено виплачувати судді судової палати у цивільних справах ОСОБА_4 щомісячну доплату за вислугу років, з розрахунку стажу роботи - 26 років 0 місяців 14 днів у розмірі 60 % посадового окладу. Пунктом 2 цього ж наказу зобов'язано відділ планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності провести перерахунки з 01.01.2016.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду попередньої роботи до служби в державних органах та не здійснення перерахунку надбавки за вислугу років, ОСОБА_3 звернулася до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено право позивача на зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 12.08.1985 по 17.07.1986 на посаді секретаря-друкарки прокуратури Чернівецької області та з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області, а також відповідачем протиправно не здійсненно перерахунку позивачу стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років та невиплачено надбавки за вислугу років за період з 15.11.2011 по день прийняття судового рішення (12.12.2016), з урахуванням самостійно зарахованого стажу роботи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

На час виникнення спірних правовідносин, суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулював Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII).

За приписами ст. 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Постановою Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3724-XII (чинної на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на працівників державних органів Республіки Крим, органів місцевого та регіонального самоврядування, які прирівнюються до відповідних категорій посад службовців, якщо інше не передбачено законодавством України.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283) до стажу державної служби зараховується робота (служба) в тому числі: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Згідно п. 4 Порядку № 283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов'язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про доповнення Порядку обчислення стажу державної служби" від 10.11.1994 № 758 доповнено п. 3 Порядку № 283.

Відповідно до вказаної Постанови до стажу державної служби зараховуються всі періоди роботи на посадах службовців в органах, зазначених у п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби та додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Зі змісту роз'яснення Головного управління державної служби при Кабінеті Міністрів України "Щодо практичного застосування постанов Кабінету Міністрів України від 10.11.1994 № 758 "Про доповнення до Порядку обчислення стажу державної служби" і від 08.06.1995 № 397 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.1994 № 758, під терміном "просування по службі" треба розуміти безпосередній перехід з посади службовця на посаду державного службовця у період роботи в державних органах, які передбачені п. 2 Порядку № 283, а в разі переходу після 01.01.1994 - за умови, що перехід (переведення) відбувся через конкурс.

При цьому до стажу державної служби зараховуються всі періоди безперервної роботи службовцем у державних органах, що передбачені п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби та додатку до нього, які передували переходу на посаду державного службовця до 8 червня 1995 року.

Таким чином, обов'язковою умовою для зарахування роботи до стажу державної служби є те, що особа повинна безперервно займати відповідну керівну посаду чи посаду спеціаліста в органах визначених Порядком №283 та при просуванні по службі зайняти посаду державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала, в тому числі на таких посадах: з 12.08.1985 по 17.07.1986 на посаді секретаря-друкарки прокуратури Чернівецької області; з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області; з 18.07.1991 по 10.11.1992 на посаді друкарки Ленінського районного відділу внутрішніх справ УВС Чернівецької області; з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області; з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області.

Колегія суддів враховує доводи апелянта, що на час перебування позивача на посаді секретаря-друкарки має застосовуватись Кваліфікаційний довідник посад службовців, затверджений постановою Держкомпраці СРСР від 14 січня 1969 року № 15, в той час як оскаржуваному рішенні суд першої інстанції помилково посилається на вимоги Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад державних службовців і тарифних розрядів, який затверджено і введено в дію Постановою Держстандарту комітету СРСР від 27 серпня 1986 року № 016 лише з 1 січня 1987 року.

Проте, як відповідно до Кваліфікаційного довідника від 14 січня 1969 року № 15, так і до Загальносоюзного класифікатора професій від 27 серпня 1986 року № 016, посада секретаря-друкарки відноситься до посад службовців.

Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці працівників органів прокуратури" від 21.01.1993 №38 посада інспектора прокуратури також віднесена до посад службовців.

Оскільки на підставі листа Національного агенства України з питань державної служби від 25.02.2016 № 851/13-16 відповідачем зараховано ОСОБА_3 до стажу роботи судді, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років період роботи з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області, то судом першої інстанції досліджувались лише дії відповідача щодо перерахунку та виплати різниці заробітної плати за період з 15.11.2011 по 01.01.2016 у зв'язку зі збільшенням стажу державної служби. В той же час дії відповідача щодо правомірністі зарахування зазначеного періоду не були предметом розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи безперервне просування позивача по службі на зазначених вище посадах та добровільне зарахування відповідачем до стажу державної служби періоду роботи з 17.07.1986 по 21.08.1989, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перід роботи з 12.08.1985 по 17.07.1986 на посаді службовця, враховуючи норми п. 2 Порядку № 283, також повинен бути зарахований до стажу державної служби.

Аналізуючи позицію апелянта щодо помилковості висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області до стажу державної служби, суд апеляційної інстанції зважає та такі обставини справи.

Наказом Чернівецького обласного суду № 25 від 21.04.1999 позивачу встановлено щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 20%, тобто за 10 років стажу державної служби.

В матеріалах справи наявні докази, які вказують на зарахування апеляційним судом Чернівецької області (до 10.07.2001 Чернівецький обласний суд) ОСОБА_3, яка в період часу з 05.01.1995 по 22.09.2003 займала посаду старшого консультанта апеляційного суду Чернівецької області по кодифікаційній роботі, до стажу державної служби, що дає право на отримання щомісячної надбавки за вислугу років періоди роботи: з 12.08.1985 по 17.07.1986 на посаді секретаря-друкарки прокуратури Чернівецької області; з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області; з 22.08.1989 по 18.10.1989 на посаді консультанта управління юстиції виконавчого комітету Чернівецької обласної Ради народних депутатів; з 18.07.1991 по 10.11.1992 на посаді друкарки Ленінського районного відділу внутрішніх справ УВС Чернівецької області; з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області; з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області.

Також ОСОБА_3 05.01.1995 зарахована на посаду старшого консультанта по кодифікаційній роботі Чернівецького обласного суду (виписка із наказу №2 від 05.01.1995). З 01.05.1999 позивачу встановлено щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 20% - 10 років.

Так як станом на 01.05.1999 відповідно до наказу Чернівецького обласного суду № 25 від 21.04.1999 стаж державної служби складав більше 10 років, кадровою службою Чернівецького обласного суду зараховано позивачу наступні періоди: з 12.08.1985 по 17.07.1986 на посаді секретаря-друкарки прокуратури Чернівецької області; з 17.07.1986 по 21.08.1989 на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області; з 22.08.1989 по 18.10.1989 на посаді консультанта управління юстиції виконавчого комітету Чернівецької обласної Ради народних депутатів; з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області; з 05.01.1995 по день встановлення надбавки (01.05.1999) на посаді старшого консультанта по кодифікаційній роботі Чернівецького обласного суду.

Як слідує з розрахунку стажу роботи позивача станом на 01.11.2016 (а.с. 50) період роботи з 01.06.1993 по 19.12.1994 на посаді старшого інспектора по контролю виконання групи по реабілітації прокуратури Чернівецької області зараховано до стажу державної служби.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наведеному вище проміжку часу державної служби передує період роботи позивача з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області, між якими відсутнє переривання стажу.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_3 має право на зарахування до стажу державної служби періоду роботи: з 08.02.1993 по 01.06.1993 на посаді друкарки 1 категорії прокуратури Чернівецької області, в той час як апелянтом не наведено достатніх підстав для відмови у такому зарахуванні.

Враховуючи, що апелянтом не доведено незаконності оскаржуваного рішення в частині зарахування ОСОБА_3 до стажу державної служби, що дає право на надбавку за вислугу років, періодів роботи з 12.08.1985 по 17.07.1986 та з 08.02.1993 по 01.06.1993, то доводи апеляційної скарги Державної судової адміністрації України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку позивачу надбавки за вислугу років та виплати різниці заробітної плати за період з 15.11.2011 по 12.12.2016 у зв'язку з зарахування додаткового стажу державної служби не приймаються колегією суддів до уваги через їх необґрунтованість.

Крім того, апелянтом не підтверджено помилковості висновків суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача, у зв'язку із зарахуванням ОСОБА_3 до стажу державної служби стажу роботи на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області з 17.07.1986 по 21.08.1989 та, відповідно, зі збільшенням стажу державної служби, перерахувати та виплатити різницю заробітної плати за період з 15.11.2011 по 01.01.2016.

Так само як і не надано апелянтом до суду апеляційної інстанції належних доказів, які б підтверджували проведення відповідачем відповідних розрахунків та вказували на виплату різниці заробітної плати позивачу за період з 15.11.2011 по 01.01.2016., у зв'язку із добровільним зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи на посаді інспектора канцелярії прокуратури Чернівецької області з 17.07.1986 по 21.08.1989.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи апеляційної скарги Державної судової адміністрації України стосовно відсутності підстав для проведення перерахунку та виплати позивачу різниці заробітної плати є похідними та не можуть бути задоволені, у зв'язку із встановленням як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, права позивача на зарахування спірних періодів роботи до стажу державної служби.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому підстави для скасування або зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 березня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.