Справа № 392/183/17
Суддя: Кавун Т. В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/183/17
Провадження № 2-а/392/46/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області

у складі :

Головуючої - судді Кавун Т.В.,

при секретарі Стець Т.М.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маловисківського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання бездіяльність протиправною та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у відновленні виплати їй раніше призначеної пенсії по інвалідності та зобов'язати відповідача здійснити виплату пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.06.2015 року по дату ухвалення рішення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області та отримує пенсію як інвалід 3 групи від загального захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З квітня 2015 року вона не отримує чергову виплату пенсії по інвалідності, відповідач припинив виплату по причині того, що вона працює на посаді, яка дає право на спеціальну пенсію відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними з Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного законодавства України», яка набула чинності з 01 квітня 2015 року. Такі дії відповідача вона вважає протиправними та такими, що порушують її конституційні справа.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Крім того, що з 01.01.2017 року набрали чинності Закон України « Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801, Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, якими врегульовано окремі питання пенсійного забезпечення у 2017 році. Відповідно до даного закону продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, який діяв у 2015 та 2016 роках.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маловисківському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 30.09.2013 року, та їй була призначена пенсія як інваліду третьої групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач працює на посаді начальника відділу управління персоналом, та є державним службовцем категорії «Б».

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

В зв'язку з чим у квітні 2015 року позивач не отримала чергову виплату пенсії.

Позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про роз'яснення причин невиплати пенсії, на що отримала відповідь від 23.01.2017 року за № 496/02-31, що пенсія по інвалідності ІІІ групи не виплачується з 01.04.2015 року, відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року, а з 01.01.2017 року набули чинності закони України « Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801 та « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, якими врегульовано питання пенсійного забезпечення у 2017 році.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

За загальним правилом установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Отже органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяючи забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного нарівні з іншими громадянами.

Відповідно до ст. 47 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», (станом в редакції на 01.04.2015 року), пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

Абзац другий частини першої статті 47 в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015\

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

З 01.06.2015 року введено в дію пункт 5 Розділу ІІІ « Прикінцеві положення» Закону України № 213 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, відповідно до якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України..

У зв'язку з тим, що до 1 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року органи Пенсійного фонду України не призначають пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу».

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Встановлення людині будь-якої групи інвалідності свідчить про стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричинили обмеження життєдіяльності, а позивач має ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, з 01.06.2015 року для позивача як державного службовця скасовано норми, що передбачають право на призначення їй пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", тому суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності.

Адже, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач вже не дає їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України « Про державну службу», тому позивач з 01.06.2015 року перестала бути особою, якій у відповідності до ст.. 47 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 року було призупинено виплату пенсії, то відпали і підстави для застосування даної норми закону, а відповідно виплата пенсії позивачу з даної дати повинна бути поновлена до виплати. Позивач не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом -Законом України « Про державну службу» і відповідно вона стала прирівнюватися до звичайного працівника у правах на призначення пенсії на загальних підставах, тому суд вважає, що відповідач протиправно не відновив виплату позивачу раніше призначеної пенсії як інваліду ІІІ групи.

Посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом є безпідставне, адже лише 23.01.2017 року позивач після звернень до Міністерства соціальної політики України, федерації професійних спілок, представника уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, отримала відповідь з Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України, щодо відмови у відновленні порушеного права.

Отже, дії відповідача є неправомірними, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд виходить за межі позовних вимог і вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовільнити.

Визнати протиправними дії Маловисківського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати призначеної пенсії по інвалідності.

Зобов"язати Маловисківське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити ОСОБА_1 з 01.06.2015 року виплату пенсії по інвалідності, призначену їй відповідно до Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та здійснити її виплату за період з 01.06.2015 року по дату ухвалення рішення суду.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на постанову суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст мотивувальної постанови виготовлено до 27.03.2017 року.

Суддя Т.В. Кавун