Справа № 815/3077/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3077/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним і скасування рішення; визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "ЮСБ БАНК" Білої Ірини Володимирівни № 3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину, проведеного за участю ОСОБА_1, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника;

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮСБ БАНК", Кічука Олега Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати уповноважену особу на ліквідацію ПАТ "ЮСБ БАНК" Кічука Олега Івановича включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до залишку на його картковому рахунку НОМЕР_2 станом на 03 жовтня 2015 року з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у травні 2014 року їй було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 у ПАТ "ЮСБ БАНК" для отримання заробітної плати.

02 жовтня 2015 року, відповідно до умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 01/15 від 13.08.2015 р., укладеного між нею та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП», вона отримала поворотну фінансову допомогу у розмірі 135 000 гривень, які були перераховані на її картковий рахунок.

Частково вказані грошові кошти були нею зняті з картки одразу після отримання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 р. № 665/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 р. № 182 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 р. № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 грудня 2015 р. № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

29 грудня 2015 р. на офіційному сайті банку було розміщено повідомлення : «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 28 грудня 2015 р. № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 30 грудня 2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК» з 30 грудня 2015 р. до 10 лютого 2016 р. включно можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ «ОТП БАНК».

Позивач зазначила, що на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЮСБ БАНК» залишок на її картковому рахунку склав 116 324.18 гривень, проте, звернувшись до банку-агенту, вона дізналась, що відповідно до реєстру вкладників ПАТ «ЮСБ БАНК» її не визначено, як вкладника, що має право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

28 січня 2016 року позивач звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» із заявою щодо включення її до Переліку вкладників ПАТ «ЮСБ БАНК», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із належною їй сумою у розмірі 116324,18 гривень.

На вищевказане звернення позивач отримала відповідь від уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» № 1717 від 25.02.2016 р., в якій було зазначено, що рішенням уповноваженої особи №3-ТА від 10.12.2015 р., правочин проведений за її участі було віднесено до категорії нікчемних та визнано нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, передбачених ст. 216 ЦК України, а саме - проведенням сторнування банківських операцій на рахунках їх первісних власників (відправників).

Позивач вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що в оскаржуваному рішенні не наведено мотивів та доводів щодо віднесення конкретного правочину, а саме договору, укладеного між нею та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП» до категорії нікчемних. Також позивач вважає, що саме по собі твердження про нікчемність правочину не достатньо для визнання його таким. В оскаржуваному рішенні не наведено мотивів, які б свідчили, що правочин, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП» є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Позивач вважає, що рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК» № 3-ТА від 10.12.2015 р. про визнання нікчемним правочину, укладеного між нею та ТОВ «ДІ Л ЕС ГРУП», є незаконним, необґрунтованим та таким, що грубо порушує її майнові права, як вкладника ПАТ «ЮСБ БАНК», а отже підлягає скасуванню в частині, що стосується її.

У судове засідання 15.03.2017 року прибула позивач.

Відповідач та його представник, третя особа та її представник у судове засідання не прибули про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи. Причини неприбуття у судове засідання не повідомили, заперечення на заявлений адміністративний позов не надали.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «ЮСБ БАНК».

13 серпня 2015 року між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДІ Л ЕС ГРУП» () укладено договір № 01/15 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с. 15,16).

Правлінням Національного банку України 24 вересня 2015 року була прийнята постанова № 631/БТ "Про віднесення ПАТ "Юніон Стандард Банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку".

Відповідно до положень п. 2 постанови Правління НБУ № 631/БТ від 24.09.2015 року із дня прийняття постанови для ПАТ "Юніон Стандард Банк" були встановлені обмеження в його діяльності, а саме: не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

02 жовтня 2015 року прийнято постанову Правління Національного банку України № 665/БТ "Про віднесення ПАТ "Юніон Стандард Банк" до категорії неплатоспроможних", на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 р. №182 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Юніон Стандард Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

02 жовтня 2015 року в ПАТ "Юніон Стандард Банк" було проведено операцію по перерахуванню на рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 135 000,00 грн. на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги від 13.08.2015 року за № 01/15, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ДІ Л ЕС ГРУП», що підтверджується наданою позивачем копією виписки по особовому рахунку НОМЕР_2 з 02.10.2015р. по 06.10.2015р. (а.с. 17-18).

Згідно вищевказаної виписки по особовому рахунку НОМЕР_2 з 02.10.2015р. по 06.10.2015р. залишок коштів на рахунку НОМЕР_2 станом на 06.10.2015р. складав 116 324,18 гривень.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 р. № 939 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Юніон Стандард Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 28 грудня 2015 року № 241 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Юніон Стандард Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Юніон Стандард Банк" з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Юніон Стандард Банк", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", юрисконсульту І категорії відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно.

Відповідно до повідомлення, розміщеного 29 грудня 2015 року на офіційному сайті банку, у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 28 грудня 2015 року № 241 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Юніон Стандард Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", Фонд з 30 грудня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ "Юніон Стандард Банк" з 30 грудня 2015 року до 10 лютого 2016 року включно могли звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ "ОТП БАНК".

28 січня 2016 року позивач звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» Кічука Олега Івановича із заявою, в якій просила включити її до переліку вкладників ПАТ "Юніон Стандард Банк", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також просила невідкладно виплатити їй грошові кошти у розмірі 116324,18 гривень, що належать їй та знаходяться на рахунку НОМЕР_2 (а.с. 19-22).

За результатами розгляду заяви позивача від 28.01.2016 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» Кічуком О. І. було надіслано позивачеві повідомлення від 25.02.2016 р. № 1717 про нікчемність правочину (а.с. 23,24), у якому, зокрема зазначено, що в результаті проведеної перевірки вкладів фізичних осіб у ПАТ "Юніон Стандард Банк" було встановлено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації за участі ОСОБА_1 в установі ПАТ "Юніон Стандард Банк" було проведено операції по списанню коштів у загальному розмірі 116 324,18 гривень, наслідком яких стало виникнення у ОСОБА_1 прав на грошові кошти, що за висновками Комісії містять ознаки нікчемності та підпадають під критерії нікчемності, передбачені п.9 ч.3 ст.38 Закону, а нетиповий характер вчинення вказаних операцій - може свідчити про здійснення спроб за штучно-створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду та/або заволодіння майном Банку. Крім того позивача повідомлено, що на підставі висновків Комісії рішенням уповноваженої особи № 3-ТА від 10.12.2015 року проведені за участі ОСОБА_1 правочини було віднесено до категорії нікчемних.

10 грудня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію а ПАТ «ЮСБ БАНК» І.В. Білою, прийнято рішення № 3-ТА «Про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків їх нікчемності», в якому зазначено, що на підставі висновків та рекомендацій комісії, створеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЮСБ БАНК» № 85 від 20.10.2015р., які Уповноважена особа повністю розділяє та підтримує, що зафіксовані в Акті комісії№3-ТА від 10.12.2015р. про перевірку правочинів, які відповідають критеріям, передбаченим в п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким встановлено та обґрунтовано під ставність для віднесення зазначених в Додатках №№1-20 до цього рішенняпрапвочинів до категорії нікчемних та застосування наслідків їх нікчемності з підстав їх відповідності за наявними ознаками критеріям нікчемності, визначеним підпунктами 1, 7,8 та 9 п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у відповідності до яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо за наявними ознаками підпадають під наступні критерії:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна…(пп. 1 п. 3);

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна метою надання окремим категоріям переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пп. 7 п. 3 ст. 38);

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (пп.8п. 3 ст. 38);

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (пп. 9 п. 3 ст. 38),

та з огляду на встановлення цих ознак у зазначених вище правочинах, що були вчинені протягом року до моменту запровадження тимчасової адміністрації, керуючись приписами п.2,3,4 ст. 37, підпунктами 1,7,8,9 п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п.п. 1,2 ст. 215, п.п. 1,2 ст. 216, п.п. 1,2 ст. 228, п.п. 1,2 ст. 236 Цивільного кодексу України прийшла до висновку, зокрема: віднести до категорії нікчемних та визнати нікчемними із застосуванням наслідків нікчемності, передбачених ст. 216 ЦК України, наступні правочини: всі операції із списання/зарахування (перерахування) грошових коштів, що визначені в Додатках №№1-20 до цього рішення.

За змістом положень статті 56 Закону України "Про Національний банк України" національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Національний банк видає розпорядчі акти з питань організаційно-розпорядчого характеру або індивідуальної дії, які не є нормативно-правовими актами. Розпорядчі акти оприлюднюються та набирають чинності в порядку, встановленому Національним банком.

Нормативно-правові акти Національного банку (крім нормативно-правових актів, які містять інформацію з обмеженим доступом) набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо більш пізній строк набрання чинності не передбачений у такому акті. Офіційним опублікуванням нормативно-правового акта Національного банку вважається перше опублікування його повного тексту в одному з періодичних друкованих видань - "Офіційному віснику України", газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" або перше розміщення на сторінці Офіційного інтернет-представництва Національного банку України.

Нормативно-правові акти Національного банку, що містять інформацію з обмеженим доступом, не підлягають опублікуванню та доводяться до відома юридичних та фізичних осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Національним банком.

Нормативно-правові акти Національного банку, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності у порядку, встановленому цими актами.

Отже, оскільки постанова Національного банку України № 631/БТ від 24.09.2015 року є розпорядчим актом організаційно-розпорядчого характеру, що містить інформацію з обмеженим доступом, вона набрала чинності 24.09.2015 року, у ПАТ "Юніон Стандард Банк" 02.10.2015 року були відсутні належні повноваження для здійснення правочину з перерахування коштів у сумі 135000 грн. на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги від 13.08.2015 року за № 01/15, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ДІ Л ЕС ГРУП» ().

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб (надалі за текстом - ФГВФО), а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженому рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09.08.2012р. №14 (далі за текстом - Положення №14).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі за текстом - Закон) вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону та пункту 8 розділу I Положення №14 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини 4 статті 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 4 розділу III Положення №14).

Відповідно до пункту 4 статті 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 року № 14 Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п.2,4 Розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Загальний Реєстр). Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передачу Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Крім того, ч.1 та ч.2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка наведена вище, закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Відповідно до ч.7 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку.

Згідно з ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Отже, вказаними нормами права визначені як обов'язок уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов'язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Як визначено ч.4 ст.38 Закону, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено Уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

З урахуванням вищевикладеного та з огляду на те, що перерахування коштів на рахунок позивача в сумі 135000 грн. було здійснено під час дії заборони щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за якими збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов'язкова до виконання, суд вважає, що рішення відповідача № 3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину (операції), проведеної по рахунку ОСОБА_1, нікчемним є обґрунтованим.

Відповідно до наведених вище положень ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Тобто, для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мають бути наявні дві умови, а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

В свою чергу, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Разом з тим, аналізуючи статтю 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в частині визначення терміну вклад - можливо виділити істотні ознаки грошового вкладу, а саме: грошові кошти мають бути залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника); має бути договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку.

Під залученням грошових коштів розуміють тимчасово вільні кошти вкладників - фізичних та юридичних осіб, які мобілізовані банком на певних умовах і на певний термін чи до запитання. Ці кошти зберігаються на рахунках клієнтів-вкладників і використовуються відповідно до режиму рахунку і банківського законодавства.

Метою проведення таких операцій є: залучення коштів для подальшого розміщення в активні операції; надання фінансових послуг; залучення коштів для поповнення ліквідності з метою розрахунків за зобов'язаннями.

Тобто, грошові кошти мають надійти (для вкладника) до банку, через касу банку або з іншої фінансової установи, тим самим збільшуючи ліквідність, а також зобов'язання банку на суму залучених грошових коштів від вкладника (зарплата, пенсія, стипендія).

Таким чином, враховуючи те, що на рахунок ОСОБА_1 з рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ Л ЕС ГРУП», розміщеного в ПАТ "Юніон Стандард Банк", перераховано кошти, як поворотню фінансову допомогу, перераховані кошти на рахунок позивача не являються його власними коштами та не являються вкладом в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Юніон Стандард Банк" прийнято обґрунтоване рішення про нікчемність правочину, а тому відсутні і правові підстави для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

З огляду на викладене, рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Юніон Стандард Банк" №3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину (операції), проведеного ОСОБА_1, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме: проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника - є правомірним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, що регулюють спірні правовідносини та встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Юніон Стандард Банк" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Юніон Стандард Банк", повністю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним і скасування рішення; визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой