Справа № 820/10864/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 березня 2017 року м.Київ К/800/8576/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича, Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича, Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», в якому просив визнати незаконним рішення Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 жовтня 2010 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4; зобов'язати реєстраційну службу Чугуївського міськрайонного управління юстиції внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 жовтня 2010 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4; визнати незаконним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Проскуріна Е.Г. від 13 травня 2015 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3; зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Проскуріна Е.Г. внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування його рішення від 13 травня 2015 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року позов задоволено частково: скасовано рішення Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 жовтня 2010 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; зобов'язано реєстраційну службу Чугуївського міськрайонного управління юстиції внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 жовтня 2010 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Проскуріна Е.Г. від 13 травня 2015 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3; зобов'язано реєстраційну службу Чугуївського міськрайонного управління юстиції внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 13 травня 2015 року про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_6; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року скасовано; провадження по справі закрито; роз'яснено позивачу, що вирішення їх вимог може бути здійснене в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року залишити в силі.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції, згідно п.п.1, 7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори юридичних та фізичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту судових рішень, спірні правовідносини виникли у зв'язку з державною реєстрацією права власності на домоволодіння, стосується права власності на нерухоме майно, тобто цивільного права.

За вказаними обставинами, а також з урахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом України, зокрема у постанові від 23 березня 2016 року у справі №21-5430а15 та від 24 січня 2017 року у справі №21-1559а16, апеляційний суд правомірно закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з тим, що даний спір не носить характеру публічно-правового, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі досліджувалися та перевірялися судом апеляційної інстанції з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича, Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін