Справа № 500/1171/17
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1171/17
Провадження № 2-а/500/68/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3, інспектора прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3, інспектора прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_4 про визнання дій начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та скасування постанови № 019108 від 03 березня 2017 року начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., мотивуючи тим, що 03 березня 2017 року приблизно о 09:00 годині він знаходився на березі о. Ялпуг, с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району до нього під'їхали рибалки і повідомили, що на протилежному березі річці зламався човен прикордонників, та їм необхідна допомога. Він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на своєму човні під'їхали до трьох прикордонників з метою надання необхідної допомоги. Під'їхавши до них, ці особи не представились, вимагали пред'явити документи, були одягнені як браконьєри та об'явили про затримання, проте причини затримання йому не були відомі. Згодом вони пояснили, що ним порушено ст. 202 КУпАП. Невідомі йому інспектори ДПС України зателефонували до ДПС України та сказали, що оскільки ним порушено ст. 202 КУпАП просять, щоби під'їхали інші інспектори та склали на позивача протокол про адміністративне правопорушення. Так приблизно о 11:00 годині під'їхали ОСОБА_3 начальник відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» та ОСОБА_4 інспектор прикордонної служби ВПС «Ізмаїл». ОСОБА_4 склав протокол про адміністративне правопорушення та ОСОБА_3 прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення. Із протоколу вбачається, що нібито позивач знаходився у контрольованому прикордонному районі без документів. Однак свій паспорт він згодом показав майору ОСОБА_7, який його затримував, що підтверджується відповідними доказами, а саме фотографіями з місця нібито скоєння правопорушення. Пізніше йому привезли сумку з документами, серед яких була перепустка Ізмаїльського прикордонного загону. ОСОБА_4 інспектор прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» незаконно склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки інспектор ДПС України не міг дати об'єктивну оцінку складу правопорушення, тому як протокол був складений зі слів його колег. При винесенні постанови посадова особа ДПСУ порушив вимоги статті 280 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа, в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Усього цього службові особи ДПСУ не зробили та не з'ясували. В постанові вказується, що ОСОБА_3 розглянув матеріали адміністративного правопорушення, на підставі яких притягнув його до адміністративної відповідальності. Насправді з таких матеріалів є лише протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає законодавству та дійсності, а тому не може вважатись достатнім та належним доказом вчинення ним правопорушення. Вказане вище свідчить про те, що працівник ДПСУ розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідачі заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні мотивуючи тим, що 03 березня 2017 року їм зателефонував начальник відділу і направив в район с. Нова Некрасівка для вирішення питання з приводу притягнення особи до адміністративної відповідальності, біля 11 години вони приїхали на місце та з'ясували, що позивач знаходиться в контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчує особу, що є складом адміністративного правопорушення за ст. 202 КУпАП. Коли вони приїхали документів при собі у позивача не було їх йому привезли пізніше, тому ОСОБА_4 склав протокол про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_3 прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, відповідачів, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2017 року інспектором прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 019108, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 03.03.2017 року о 9 год. 30 хв. на ділянці відповідальності ВПС «Ізмаїл» в районі с. Нова Некрасівка берег оз. Ялпуг, знаходився на відстані 8000 м. від прикордонного загону 1370, в контрольованому прикордонному районі, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п. 7 Положення про прикордонний режим, тобто скоїв правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 019108 від 03 березня 2017 року начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

В постанові про накладення адміністративного стягнення № 019108 від 03 березня 2017 року зазначається, що ОСОБА_1 03.03.2017 року о 9 год. 30 хв. на ділянці відповідальності ВПС «Ізмаїл» в районі с. Нова Некрасівка, берег оз. Ялпуг, знаходився на відстані 8000 м. від прикордонного загону 1370 в контрольованому прикордонному районі, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п. 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим».

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З пояснень позивача та відповідачів вбачається, що 03.03.2017 року в районі с. Нова Некрасівка, берег оз. Ялпуг були і інші особи, які є свідками обставин, що мали місце 03.03.2017 року.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП прізвища, адреси свідків не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 019108.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Тобто, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

З постанови про накладення адміністративного стягнення № 019108 від 03 березня 2017 року вбачається, що місце винесення постанови - с. Н-Некрасівка берег оз. Ялпуг, при цьому відділ прикордонної служби «Ізмаїл» Ізмаїльського прикордонного загону розташований в м. Ізмаїл по вул. Г.Музиченка, 31.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена ОСОБА_3 з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.10.2016 року, справа № 379/758/15-а, № в ЄДРСРУ 62469310.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 03.03.2017 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на човні під'їхали до причалу № 16 на оз. Ялпуг, там був човен у якому знаходилось кілька прикордонників, вони не представились, були одягнені в цивільний одяг, вимагали, щоб вони показали свої документи. Один з прикордонників почав телефонувати і через деякий час приїхала, ще група прикордонників, одягнених в цивільний одяг, почалася метушня, прикордонники окремо спілкувалися з ним, з ОСОБА_1, ОСОБА_5 Біля 11 години приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яких він знає, ОСОБА_4 розпочав складати відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, під час складання цього протоколу він бачив в руках у ОСОБА_1 його паспорт.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що працює державним інспектором рибоохорони, 03.03.2017 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на човні під'їхали до причалу № 16 на оз. Ялпуг, там був човен з прикордонниками, які не представились та витягли їх човен на берег, вимагали, щоб вони показали свої документи. ОСОБА_5 показав своє службове посвідчення, прикордонник, як потім з'ясувалося, це був майор ОСОБА_7 кудись зателефонував та повідомив, що його посвідчення недійсне. Згодом приїхала, ще група прикордонників 4-5 осіб, одягнених в цивільний одяг, почалася метушня. Біля 11 години приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яких він знає, ОСОБА_4 розпочав складати відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, під час складання цього протоколу він бавив в руках у ОСОБА_1 його паспорт.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що перебуває на посади старшого офіцеру оперативного розшуку прикордонної служби, 03.03.2017 року о 9 год. 30 хв. в районі каналу Репіда до нього та майора Ніколаєва, підійшов човен, в якому було три особи, серед яких був ОСОБА_1, на човні була заборонена риба та пристрої для лову риби. Він представився цим особам, показав документ та просив їх пред'явити свої документи, ОСОБА_1 повідомив, що у нього з собою документів немає. ОСОБА_7 доповів керівництву про події і через 10-15 хвилин приїхав наряд з відділу прикордонної служби «Рені», після цього біля 11 години приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з відділу прикордонної служби «Ізмаїл», після 11 години рибалки привезли ОСОБА_1 його паспорт і ОСОБА_4 склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 не вбачається, що ОСОБА_1 перебував в контрольованому прикордонному районі, без документів, що посвідчують особу.

До показань свідка ОСОБА_7 суд відноситься критично, з мотивів його зацікавленості у результаті вирішення справи.

Наявність у позивача паспорту на момент складання протоколу та постанови підтверджується також доданими до матеріалів справи фото.

Стаття 202 КУпАП передбачає відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду - виїзду.

Відповідно до п. 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року громадяни України в'їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно перепустки № 00310 Ізмаїльського прикордонного загону, ОСОБА_1 дозволяється перебування в прикордонній смузі на ділянці острова Рєпіда до 31.12.2017 року.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 019108 було складено з порушенням ст. 256 КУпАП, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не було надано належних доказів правомірності дій ОСОБА_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та постанова № 019108 від 03 березня 2017 року начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. є протиправною.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; визнання протиправною та скасування постанови № 019108 від 03 березня 2017 року начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 256, 280, 283, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 9-11, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дій начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 019108 від 03 березня 2017 року начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.Я.Присакар