Справа № 807/1522/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1522/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю: представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа ОСОБА_1 про скасування постанови в частині накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали. Ухвала в повному обсязі складена 28 березня 2016 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", в особі представника Ільчук Н.В. (діє на підставі довіреності, копія якої наявна в матеріалах справи), звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (протокольною ухвалою від 24.02.2017 року замінено відповідача на Іршавський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області), третя особа - ОСОБА_1 , яким просить скасувати: постанову № 35375267 від 08.04.2013 року, видану Відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, в частині накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами № 139, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Арданово; постанову № 34996748 від 12.03.2013 року, видану Відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, в частині накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами № 139, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Арданово.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 липня 2006 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами вказаного договору банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній в сумі 9000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.

В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором від 14 липня 2006 року укладено договір іпотеки № 0 від 14 липня 2006 року . відповідно до вказаного договору, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Арданово, буд. 139 .

12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" (клієнт) та ТОВ "Кей-Коллект" (фактор) укладено договір Факторингу № 1, відповідно до якого клієнт зобов'язується передати у власність фактору, а фактор прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

12 грудня 2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ТОВ "Кей - Колект" укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого ПАТ "Укрсиббанк" передає, а ТОВ "Кей-Коллект" приймає права вимоги за договорами іпотеки зазначеними у додатку 1 до цього договору.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08 квітня 2013 р. накладено арешт на об'єкт житлової нерухомості за адресою: Іршавський район, с. Арданово, буд. 139.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.03.2013 р. накладено арешт на об'єкт житлової нерухомості за адресою: Іршавський район, с. Арданово, буд. 139.

З вказаним позовом позивач звернувся 18 жовтня 2016 року, що підтверджується реєстраційним штампом вхідної кореспонденції суду.

Статтею 99 КАС України адміністративного суду встановлено строки звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАСУ, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені статтею 181 КАС України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 181 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення таких строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання процесуальних дій, передбачених КАС України, не зловживаючи ними.

Відповідно ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення моменту виникнення права на звернення до суду із позовом, важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права) так і суб'єктивні (коли особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для встановлення початку перебігу строку звернення до суду має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

При цьому, норми чинного законодавства містять презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак, обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Суд зазначає, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Позивач, у позовній заяві зазначає, що про постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки він дізнався 30.06.2016 року при зверненні до нотаріуса.

Разом з тим, суд вважає, що зазначені позивачем обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду виходячи з наступного.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором. Разом із відступленням права вимоги були відступлені і права на майно третьої особи, що перебуває в іпотеці.

Таким чином, фактично з 12.12.2011 р. позивач набув право вимоги на заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк», а у разі невиконання такого зобов'язання та неповернення грошових коштів - на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд приходить до переконання, що з моменту прийняття права вимоги відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 12.12.2011 року у позивача була можливість отримання відомостей про стан майна боржника, яке було об'єктом договору іпотеки.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Разом з тим, позивач не скористався вказаним правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо того, що про арешт майне, яке є предметом іпотеки йому стало відомо при зверненні до нотаріуса 30.06.2016 року, а таким чином ним не пропущено строк звернення до суду, не можуть розглядатися як поважні причини пропуску строку звернення до суду, оскільки є результатом суб'єктивних дій та бездіяльності самого позивача, а не об'єктивно існуючими обставинами що перешкоджають йому вчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Оскільки строк звернення до суду позивачем пропущений, а заява про поновлення строку звернення до суду ним не подавалась (в зв'язку з чим відсутні встановлені законом підстави для розгляду питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду) - в зв'язку з пропуском строку звернення до суду та не поданням заяви про поновлення строку звернення до суду, позовна заява ТОВ "Кей-Колект" підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд відхиляє доводи позивача щодо шестимісячного строку оскарження постанови державного виконавця, з посилання на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 826/6188/15, оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (тобто, обов'язкове значення при вирішенні адміністративної справи мають саме обставини, встановлені судовим рішенням, за участю тих самих сторін), а в даному ж випадку позивач посилається, по-перше, на рішення у справі за участю інших осіб, по-друге, не на обставини, встановлені судом, а на правову позицію, висловлену судом у певній адміністративній справі. Суд зазначає, що правова позиція суду у певній справі не може застосовуватись судом при вирішенні інших справ, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; а також застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, тобто, з наведеного вбачається, що при вирішенні справи суд не може керуватись рішенням суду в іншій справі як джерелом права (крім висновків про застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду України, які, згідно до ч. 1 ст. 244 - 2 КАС України, мають враховуватись судами при застосуванні таких норм права).

Можливість залишення позовної заяви без розгляду на будь - якій стадії розгляду справи передбачено частиною 3 ст. 162 КАС України, згідно якої - якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно ч.3 ст.155 КАС України - особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа ОСОБА_1 про скасування постанови в частині накладення арешту на майно - залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а у випадку застосування положень ст. 160 КАС України - п'яти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті