Справа № 807/2153/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2153/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 24 березня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 28 березня 2017 року.

12 грудня 2016 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області, якою просить суд: "1. Визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання інформації, яка підлягає наданню, згідно інформаційного запиту, датованого 16.06.2016 року; 2. Зобов'язати відповідача надати повну, об'єктивну, достовірну, точну, неупереджену інформацію згідно інформаційного запиту від 16.06.2016 року; 3. Розглянути справу в скороченому провадженні без виклику до суду сторін".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 червня 2016 року через засоби поштового зв'язку відправив відповідачу інформаційний запит датований 16 червням 2016 року, яким просив надати копію затвердженої посадової інструкції начальника управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області. 21 липня 2016 року позивачем отримано лист-відповідь відповідача вих. № 31-705-99.9-1406/2-16, в якому останній, не надавши запитуваного документу, зазначив, що начальник управління у своїй роботі керується чинним законодавством та положенням про управління, затверджене наказом Держгеокадастру та запитувана інформація відображена на офіційному веб-сайті Держгеокадастру та в відповідних засобах масової інформації, а копія наказу запитується від органу, що його видав. Таким чином відповідач своєю відповіддю відмовив позивачу у задоволенні запиту на інформацію, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте відповідно до пункту 3 прохальної частини позовної заяви просив суд розглянути справу без виклику сторін у письмовому провадженні. Також 19 січня 2017 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, якою останній просить суд дану адміністративну справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.а.с. 38-43), Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області станом на 24 березня 2017 року - не припинене, а лише перебуває у стані припинення.

Відповідач не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Відповідачем не надано суду заперечень проти позову та інших доказів, які у нього є.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що надані сторонами в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку відправив відповідачу інформаційний запит датований 16 червня 2016 року, яким просив надати копію затвердженої посадової інструкції начальника управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області (а.с. 13 (на звороті)).

Позивачем, у тому числі й вказаний запит, відповідачеві був направлений 22 червня 2016 року (а.с. 14).

21 липня 2016 року відповідачем була сформована відповідь "Про надання інформації на запити" за № 31-705-99.9-1406/2-16, якою, зокрема зазначив наступне: "Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області в межах наданих повноважень повідомляє, що спеціалістами управління Ваші запити на отримання інформації опрацьовано. Повторно повідомляємо, що запитувана інформація з приводу належності земельної ділянки площею 0,0042 га за адресою: м. Мукачево по вул. Свердлова (Лавківська), 16 в управлінні відсутня, одночасно інформуємо, що формування вказаної ділянки в Державному земельному кадастрі не здійснювалось, відповідний витяг про земельну ділянку з Державного земельного кадастру, на зазначену площу за наведеною адресою, не виготовлявся. Окрім того, доводимо до відому, що начальник управління у своїй роботі керується чинним законодавством та положенням про управління, затверджене наказом Держгеокадастру. З приводу отримання копії запитуваного наказу, умов конкурсу на заміщення посади, тестових питань, склад конкурсної комісії, оголошення про проведення конкурсного відбору та з інших питань повідомляємо, що запитувана інформація відображена на офіційному веб-сайті Держгеокадастру та в відповідних засобах масової інформації, копія наказу запитується від органу, що його видав. Разом з тим, питання порушене у запиті стосовно відсутності місця розташування та місця знаходження вказаного майно в декларації про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік не належить до інформації про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, а тому є інформацією з обмеженим доступом" (а.с.а.с. 7, 8).

Таким чином суд констатує, що відповідач, зокрема, на інформаційний запит позивача від 16 червня 2016 року щодо надання копії затвердженої посадової інструкції начальника управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області вказав лише на те, що положення про управління затверджене наказом Держгеокадастру.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.

Спірні відносини регулюються Законом України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI (далі по тексту - Закон України № 2939-VI ).

Основною метою прийняття вказаного Закону є створення механізму реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Він містить перелік гарантій дотримання прав на надання публічної інформації, поетапний порядок доступу до неї, надає визначення таким поняттям як конфіденційна, таємна та службова інформація, регламентує порядок її отримання, визначає порядок і строки подачі та задоволення запиту на інформацію, а також процедуру оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації.

Відповідно до визначення публічної інформації, яке міститься в Законі України № 2939-VI, це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України № 2939-VI, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України № 2939-VI, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципі вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом.

Відповідно до статті 5 частини 1 Закону України № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом її оприлюднення у засобах масової інформації (в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах та будь-яким іншим способом) та через надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до положень статті 12 Закону України № 2939-VI, суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

ОСОБА_1 є фізичною особою, у розумінні статті 12 Закону України № 2939-VI та відповідно є суб'єктом відносин у сфері доступу до публічної інформації.

Згідно з статтею 13 частиною 1 пунктом 1 Закону України № 2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач - Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області є суб'єктом владних повноважень та є розпорядником інформації у розумінні Закону України № 2939-VI.

Відповідно до статті 14 частини 6 Закону України № 2939-VI, розпорядники інформації зокрема зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 частиною 1 та 2 Закону України № 2939-VI зазначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею 20 частинами 1 та 4 Закону України № 2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 22 частиною 5 Закону України № 2939-VI передбачено, що відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

Відповідно до статті 22 частини 2 Закону України № 2939-VI, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2013 року № 11 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації"", доведено до відома суддів Довідку про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації". У вказаній Довідці Пленум Вищого адміністративного суду України, зокрема вказав, що повідомлення запитувача інформації про можливість ознайомитися із запитуваною інформацією на сайті розпорядника публічної інформації суперечить частині другій статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", відповідно до якої відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, вважається протиправною відмовою в наданні інформації, оскільки офіційний сайт є загальнодоступним джерелом".

З аналізу положень Закону України № 2939-VI Закарпатський окружний адміністративний суд робить висновок, що доступ до інформації забезпечується двома шляхами: шляхом оприлюднення інформації і надання інформації за запитами на інформацію. Тому виконання розпорядником обов'язку щодо оприлюднення публічної інформації - не звільняє від обов'язку надати публічну інформацію на запит на інформацію.

Отже, виходячи з приписів статті 22 частини 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" - посилання на розміщення запитуваної інформації в мережі інтернет, включаючи офіційний сайт Держгеокадастру - не є належним виконанням розпорядником інформації своїх обов'язків та є порушенням прав позивача.

Відповідно до статті 6 частин 1-3, 6 та 7 Закону України № 2939-VI, інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація та службова інформація. 2. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до статті 47 частини 1 Закону України "Про запобігання корупції", зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Відповідно до статті 6 частини 1 пункту 6 Закону України № 2939-VI, розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 22 частин 1 та 3 Закону України № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Таким чином, оскільки запит на отримання публічної інформації позивача містив прохання останнього про надання публічної інформації про відповідача, у вигляді копії затвердженої посадової інструкції начальника управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області, то, виходячи зі змісту приписів норм Закону України № 2939-VI, у відповідача існував обов'язок щодо надання такого документу позивачеві, а не повідомлення лише про те, що запитуване положення є затверджене наказом Держгеокадастру.

Відповідно до статті 71 частин 1, 2 та 4 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

З аналізу вказаних вище норм Закону України № 2939-VI суд робить висновок, що обов'язок розпорядника інформації вважається виконаним у випадку отримання інформації, яка запитувалась.

Відповідачем, не доведено перед судом, що ним виконаний обов'язок щодо надання позивачеві інформації за його запитом на інформацію від 16 червня 2016 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви ОСОБА_1.

Керуючись статтями 69-71, 160-165 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області, що полягають у ненаданні інформації на запит на інформацію від 16 червня 2016 року протиправними.

Зобов'язати Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області надати інформацію згідно інформаційного запиту від 16 червня 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко