Справа № 296/9918/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шалота К.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" березня 2017 р. Справа № 296/9918/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "26" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку та виплаті йому без обмеження максимальним розміром пенсії державного службовця з 01.05.2016 р.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії державного службовця з 01.05.2016 р. виходячи із розміру 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді Корольовського райсуду м. Житомира в сумі 26 100 грн. 00 коп., визначеної на підставі довідки ТУ Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 10.10.2016 р. № 2186/16, без обмеження максимальним розміром, встановленим Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", з врахуванням раніше виплачених коштів, до змін заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.12.2016р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку пенсії ОСОБА_3 у зв'язку із збільшенням заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого на відповідній посаді судді. Зобов'язано Житомирське об'єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 пенсію, призначену на умовах ст.37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням складових заробітної плати згідно довідки ТУ ДСА України в Житомирській області від 10.10.2016 року №2186/16, в розмірі 90% суми заробітної плати без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, починаючи з 08.06.2016 р.. Стягнуто на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02.01.2007 року позивач отримує довічне грошове утримання згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, а з 09.04.2012 року за заявою позивача здійснено перерахунок на підставі довідок Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області про заробітну плату від 06.04.2012 за №02-885/12 та №02-886/12, в розмірі 80% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

11.10.2016 року у зв'язку із підвищенням заробітної плати судді, з якої було призначено пенсію державного службовця, позивач звернувся до Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду в Житомирській області із заявою про перерахування з 01.05.2016 року призначеної йому пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та «Про державну службу» та проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, додавши до неї довідку ТУ ДСА України в Житомирській області від 10.10.2016 року №2186/16.

Листом №388/П-8 від 21.10.2016р. відповідач відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі, пославшись на ту обставину, що чинним законодавством не передбачено перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці в зв'язку із зміною посадових окладів працюючих суддів на відповідних посадах.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як суддя у відставці, який отримує пенсію на підставі ст.43 Закону України «Про статус суддів», ст.37 Закону України «Про державну службу», норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів», має право на перерахунок пенсії у зв'язку із збільшення заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді по аналогії з правом суддів у відставці на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, які є однаковими гарантіями для суддів у відставці.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював на посаді судді Корольовського райсуду м.Житомира і згідно постанови Верховної Ради України від 23.02.2012р. і наказу голови суду від 02.04.2012р. звільнений з посади за станом здоров'я, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" починаючи з 02.01.2007р.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ (далі - Закон №76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до ст.37-1 Закону №3723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року; далі - Закон №889-VІІІ) Закон №3723-ХІІ визнано таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, статті 37, 37-1 Закону №3723-ХІІ, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню, а тому в Управління відсутні підстави для їх застосування.

З урахуванням викладеного, висновки судів про відсутність підстав задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки суду узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

В свою чергу, позивачем, на спростування доводів відповідача, наведених в апеляційній скарзі, доказів не надано і таких доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "26" грудня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10012

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,