Справа № 826/3192/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/3192/17

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

22 березня 2017 року справа №826/3192/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши на стадії підготовчого провадження клопотання Textra Limburg GmbH про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом

Textra Limburg GmbH

до

1. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

2. Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України

про

визнання дій протиправними, скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

Textra Limburg GmbH (далі по тексту – позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту – відповідач 1) та Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України (далі по тексту – відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача 2 по складенню та направленню на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подання №14/1/3-4847 від 01 листопада 2016 року в частині включення позивача до переліку суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких необхідно застосовувати спеціальну санкцію – індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності; 2) скасувати наказ відповідача 1 №33 від 13 січня 2017 року в частині застосування до позивача спеціальної санкції – індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог статті 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3192/17 та призначено попереднє судове засідання.

До суду надійшло клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає про очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у справі, оскільки оскаржуваний наказ зобов’язує Textra Limburg GmbH отримувати ліцензію на кожну окрему зовнішньоекономічну операцію, що негативно позначиться на майновому стані компанії та її комерційних зв’язках, а також унеможливлює завершити господарську операцію за контрактом, укладеним із ТОВ “Фенікс Стандарт”, а саме отримати оплату за вже поставлений товар.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе вирішити його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Суд встановив, що Textra Limburg GmbH є резидентом Німеччини та здійснює діяльність з оптової та роздрібної торгівлі одягом і взуттям.

Матеріали справи підтверджують, що 02 червня 2016 року між позивачем та ТОВ “Фенікс Стандарт” укладено контракт купівлі-продажу №2/TL/16, за умовами якого Textra Limburg GmbH зобов’язалась передати покупцю продукцію згідно з фактурою (товар). На виконання вказаного контракту позивач поставив ТОВ “Фенікс Стандарт” одяг, взуття та інші текстильні товари, що були у використанні “Секонд-хенд”.

Згідно з наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13 січня 2017 року №33 “Про застосування спеціальної санкції – індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України – до іноземних суб’єктів господарської діяльності” відповідно до статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, на підставі подань Служби безпеки України наказано:

“1. За порушення статті 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію – індивідуальний режими ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України – до іноземних суб’єктів господарської діяльності, зазначених у додатку до цього наказу.

2. Розгляд зовнішньоекономічних контрактів та видачу ліцензій на проведення зовнішньоекономічних операцій за участю іноземних суб’єктів господарської діяльності, зазначених у додатку до цього наказу, здійснювати відповідно до Положення про порядок видачі разових (індивідуальних) ліцензій, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 №47.”

У додатку до оскаржуваного наказу – Переліку іноземних суб’єктів господарської діяльності, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, за порядковим №9 значиться компанія Textra Limburg GmbH.

Відповідно до абзацу п’ятого частини першої статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” за порушення цього або пов’язаних з ним законів України до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб’єктів господарської діяльності можуть бути застосовані спеціальні санкції у вигляді застосування до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб’єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб’єктами цього Закону та/або пов’язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

Згідно з частиною п’ятою статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов’язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про порядок видачі разових (індивідуальних) ліцензій, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №47, разова (індивідуальна) ліцензія є підставою для здійснення окремої зовнішньоекономічної операції суб’єктами зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосована спеціальна санкція - індивідуальний режим ліцензування.

Пункт 2.2 вказаного Положення встановлює, що для одержання ліцензії подається також копія платіжного доручення (подається при отриманні оформленої ліцензії) про сплату до Держбюджету державного збору за видачу ліцензії в розмірі, установленому Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 1998 року №524 “Про державний збір за видачу разових (індивідуальних) ліцензій із суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон УРСР “Про зовнішньоекономічну діяльність” установлено, що за видачу разових (індивідуальних) ліцензій на здійснення зовнішньоекономічної операції із суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких згідно із статтею 37 Закону УРСР “Про зовнішньоекономічну діяльність” Міністерством економіки застосовано спеціальну санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування, справляється державний збір у національній валюті України у розмірі 0,2 відсотка вартості товарів (продукції, робіт, послуг).

Наведене свідчить, що після закінчення 40-денного строку з дня набрання чинності оскаржуваним наказом Textra Limburg GmbH буде зобов’язана отримувати індивідуальну ліцензію для здійснення кожної окремої операції із суб’єктом зовнішньоекономічної діяльності України, сплачуючи при цьому відповідний збір.

Разом з тим, позивач наполягає на протиправності оскаржуваного наказу в частині застосування до Textra Limburg GmbH спеціальної санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування, та звертає увагу, застосовані санкції не дозволяють завершити господарську операцію за контрактом, укладеним із ТОВ “Фенікс Стандарт”, а саме отримати оплату за вже поставлений товар у розмірі більше, ніж 800 000,00 євро, та ускладнить комерційні відносини із іншими українськими юридичними особам, та зазначає, що сплата збору за отримання індивідуальної ліцензії на кожну зовнішньоекономічну операцію завдасть підприємству значних збитків.

Наведене, на думку суду, свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Textra Limburg GmbH до ухвалення рішення у справі, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат без вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб’єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб’єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб’єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов’язковою для виконання.

З урахуванням зазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне задовольнити заявлене клопотання та зупинити дію наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13 січня 2017 року №33 “Про застосування спеціальної санкції – індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України – до іноземних суб’єктів господарської діяльності” в частині застосування до позивача спеціальної санкції – індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог статті 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною п’ятою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 117, 118, 160 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

3. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

4. Строк пред’явлення ухвали до виконання – до 22 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.А. Кузьменко