Справа № 127/522/17
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/522/17
Провадження № 2-а/127/202/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря Подоляк М.В.,

представника позивачів ОСОБА_1,

відповідача Плахотнюк Н.Ю.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання дій старшого державного виконавця протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання дій старшого державного виконавця протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Адміністративний позов мотивований тим, що 09 червня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Вінницької міської ради в наданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недостовірної відповіді на запити про доступ до публічної інформації від 02 листопада 2015 року, зобов'язано Виконавчий комітет Вінницької міської ради надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 достовірну та повну інформацію на запити від 02 листопада 2015 року про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 Земельного кодексу України.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року залишено без змін.

03 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

14 грудня 2016 року позивачі звернулись із заявами на електрону адресу відповідача з метою отримання інформації про рух виконання постанови суду, яка набула законної сили та перебувала на виконанні.

29 грудня 2016 року на електрону адресу позивачам надійшли листи, з яких вбачалось, що 26 грудня 2016 року держаним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Однак, із доводами державного виконавця щодо неможливості виконати судове рішення позивачі не погоджуються, а також не погоджуються із висновками щодо вжиття всіх заходів спрямованих на виконання рішення суду, яке набуло законної сили та є обов'язковим до виконання на всій території України, тому винесена постанова про закінчення виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, є передчасною та підтверджує бездіяльність державного виконавця щодо невиконання рішення суду.

З огляду на зазначене вище та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивачі просять суд визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. щодо неналежного виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року, яка набула законної сили 30 серпня 2016 року, скасувати постанови старшого державного виконавця Плахотнюк Н.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 26 грудня 2016 року, а також стягнути з відповідача на користь позивачів понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_1 вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчого комітету Вінницької міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Вінницької міської ради в наданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недостовірної відповіді на запити про доступ до публічної інформації від 02 листопада 2015 року, зобов'язано Виконавчий комітет Вінницької міської ради надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 достовірну та повну інформацію на запити від 02 листопада 2015 року про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 Земельного кодексу України. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 52-59).

На підставі зазначеного вище рішення, Вінницьким міським судом Вінницької області 27 вересня 2016 року було видано виконавчі листи (а.с. 61, 68) та у зв'язку із чим, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. 03 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52427787 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 52426972 (а.с. 51, 60). Боржника було зобов'язано надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо самостійного виконання рішення суду до Відділу до 10 жовтня 2016 року.

Як вбачається з листів № 01-00-011-33463 та № 01-00-011-33363 від 10 жовтня 2016 року направлених Виконавчим комітетом Вінницької міської ради на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області, враховуючи те, що у Виконавчого комітету Вінницької міської ради відсутня інформація, яку судом зобов'язано надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виконати виконавчі листи № 127/1907/16-ц від 27 вересня 2016 року не вбачається за можливе (а.с. 62-63, 69-69а).

Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2430 від 20 жовтня 2016 року «Про примусове виконання виконавчого листа № 127/1907/16-а виданого 27 вересня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області», вирішено надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на запити від 02 листопада 2015 року інформацію про відсутність достовірної та повної інформації стосовно наявності вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог статті 121 Земельного кодексу України (а.с. 71-72).

26 грудня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52426972 та постанову про закінчення виконавчого провадження № 52427787 з примусового виконання виконавчих листів № 127/1907/16-а, виданих 27 вересня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області (а.с. 65-66, 73). Зазначене рішення було прийнято на підставі того, що за невиконання боржником в повному обсязі рішення суду в наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання, а саме до 10 жовтня 2016 року, на боржника (Виконавчий комітет Вінницької міської ради) накладено штраф в розмірі 5 100 грн., про що 28 листопада 2016 року винесено відповідну постанову та надано новий строк виконання. В наданий державним виконавцем новий строк виконання (до 28 листопада 2016 року включно) боржником рішення суду в повному обсязі не виконано, тому 14 грудня 2016 року на боржника накладено штраф у подвійному розмірі (10 200 грн.). На адресу Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області направлено повідомлення про кримінальне правопорушення посадовим особами Виконавчого комітету Вінницької міської ради. Отже, державним виконавцем вжито усіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

У ч.ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13 липня 2006 року по справі «Васильєв проти України» виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у справах про невиконання судових рішень, будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів; тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 січня 2010 року, пункт 65).

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також частиною 1 статті 71 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 1 статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 17, 19, 70, 71, 86, 158, 162, 163, 257 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. щодо неналежного виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року у справі № 127/1907/16-а.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Плахотнюк Н.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 26 грудня 2016 року у виконавчому провадженню № 524269725.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Плахотнюк Н.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 26 грудня 2016 року у виконавчому провадженню № 52427787.

За рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області стягнути на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк