Справа № 161/9371/16-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 876/9112/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М., Попка Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта ОСОБА_1,

представника відповідача Сиротинської Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 392 від 01.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв. Зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення адміністративною комісією не встановлена наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та інші обставини справи.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі зазначає, що всупереч вимогам КУпАП під час розгляду справи адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради не встановлено всіх обставин та суб'єктивну сторону адміністративного правопорушення. Зокрема, не встановлено особи, яка встановила торговий кіоск, часу та способу встановлення торгового кіоску. Апелянт зазначає також, що не доведено його вину у вчиненні порушення. Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу суду на те, що департаментом підприємництва Луцької міської ради 01.03.2007 року виданий дозвіл НОМЕР_1 на розміщення об'єкта торгівлі - кіоску АДРЕСА_1, який є дійсний і надає йому право на встановлення кіоску.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені. Представник відповідача заперечила апеляційну скаргу, просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 червня 2016 року інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Товстенюком Р.Ю. складено відносно ОСОБА_3 протокол № 429-16 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_3 встановив малу архітектурну форму (торговий кіоск) на території автостанції № 1 в м. Луцьку на вул. Конякіна без відповідних дозвільних документів, що є порушенням ст. 152 КУпАП та пп. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька».

На підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради Волинської області 01 липня 2016 року винесена постанова № 392 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що оскаржувана постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є правомірною та обгрунтованою, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглянута компетентним органом, перевірено законність та обґрунтованість складання протоколу, досліджено докази, дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності та встановлена вина позивача у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, вважає його поверхневим і зробленим за неналежного дослідження всіх доказів і встановлення обставин справи.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу інспектора департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради ОСОБА_4 № 429-16 від 08 червня 2016 року про адміністративне правопорушення, постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради Волинської області № 392 від 01 липня 2016 року, 08.06.2016 року позивач ОСОБА_3 встановив малу архітектурну форму (торговий кіоск) на території автостанції № 1 в м. Луцьку на вул. Конякіна без відповідних дозвільних документів, що є порушенням ст. 152 КУпАП та пп. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька».

З протоколу про адміністративне правопорушення від № 429-16 від 08 червня 2016 року, де є запис про пояснення порушника, встановлено, що ОСОБА_3 не згідний із правопорушенням, тому, що кіоск встановлений законно і у нього наявний дозвіл відділу розвитку підприємництва департаменту підприємництва Луцької міської ради НОМЕР_1 на розміщення об'єкта торгівлі, виданий 01 березня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.03.2007 року № 138-1 на встановлення такого кіоску.

Таким чином, всупереч вимогам статті 280 КУпАП адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясувала, чи було вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення, коли саме було встановлено торговий кіоск, чи встановлено кіоск саме позивачем, а також не дослідила наявність (відсутність) відповідних дозвільних документів. Також при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було з'ясовано, чи винен ОСОБА_3 у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, чи заподіяна майнова шкода, а також не з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, однією з таких обставин є чинність видання ОСОБА_3 у 2007 році дозволу на встановлення кіоску.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого ч.2 ст. 71 КАС України покладений обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не навів доказів з'ясування вказаних обставин.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що ОСОБА_3 не дотримані вимоги чинного порядку розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, оскільки дозвіл НОМЕР_1 від 01.03.2007 року, на який посилається ОСОБА_3, втратив чинність на підставі рішення Луцької міської ради № 15/17 від 04.07.2007 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2006 № 9/22 «Про збір за видачу дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг в м.Луцьку» та від 12.03.2010 № 54/1 «Про втрату чинності рішення Луцької міської ради від 15.10.08 № 31/16 «Про дозвіл на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення».

Однак, доказів про те, що до відома ОСОБА_3 доведена наявність такого рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 02.08.2012 № 528-1 «Про правила розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька», відповідачем не надано.

Крім того, дані обставини не з'ясовувались адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради при розгляді справи про адміністративне правопорушення і притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість та протиправність постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №392 від 01.07.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до статті 81 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з статтею 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи апелянтом ОСОБА_3 сплачено судовий збір 606,32 грн за подання апеляційної скарги.

Таким чином, слід присудити на користь ОСОБА_3 606,32 грн судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2016 року у справі № 161/9371/16-а скасувати і прийняти нову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №392 від 01.07.2016 року.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради на користь ОСОБА_3 606 грн 32 коп (шістсот шість гривень тридцять дві копійки) судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді І.М. Обрізко

Я.С. Попко

Ухвала складена в повному обсязі 27.03.2017 року