Справа № 524/4460/16-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р.Справа № 524/4460/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.12.2016р. по справі № 524/4460/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Іщенко Ольги Олександрівни , Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Іщенко Ольги Олександрівни, управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 669829 від 29 травня 2016 року в повному обсязі.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.12.2016 р. відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Управлінням патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 29 травня 2016 року поліцейським роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Іщенко О. О. прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 669829 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У постанові зазначається про те, що позивач близько 16 год. 10 хв. 29 травня 2016 року, керуючи транспортним засобом Hyndai Sonata, р.н. НОМЕР_1, в м. Кременчуці по вул. Приходька, здійснив зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 (е) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 29.05.2016 р., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів правомірність своїх дій та прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України постає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.251 КпАП України доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 258 КпАП України протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.15.9 (е)ПДР України затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001року (в редакції станом на 29 травня 2016 року) зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Судовим розглядом встановлено, що постановою поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Іщенко О.О. від 29 травня 2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Судовим розглядом встанровлено, що позивач близько 16 год. 10 хв. 29 травня 2016 року, керуючи транспортним засобом Hyndai Sonata, р.н. НОМЕР_1, в м. Кременчуці по вул. Приходька здійснив зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 (е) ПДР України.

Постанова оформлювалася та ухвалювалася відповідачем після зазначення позивачеві характеру допущеного порушення, роз'яснення прав та обов'язків, отримання пояснень. Копія постанови вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач ухвалюючи постанову, врахувала всі обставини стосовно позивача, призначивши штраф у відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України у межах санкції.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність постанови суду обставинам справи з приводу того, що постанова відповідача не містить опису місця знаходження автомобіля позивача в зоні дії знаку "Зупинка заборонена" ( 3.34) ПДР України, а позивач стверждує, що його автомобіль поліцейськими зупинено до дії цього знаку, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані доводи позивача на підставі аналізу його пояснень, пояснень поліцейського, відеозапису події, з яких вбачається, що автомобіль позивача знаходився в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху України та в межах зупинки громадського транспорту.

Вказані обставини підтверджуються також фототаблицями, що містяться в матеріалах адміністратиної справи ( а.с.48,49).

Позивач не подав належних і допустимих доказів на підтвердження позову, спростування встановлених і наведених обставин, наявності підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідності, відсутності факту та події правопорушення, його вини у скоєнні правопорушення та в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.12.2016р. по справі № 524/4460/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В. Присяжнюк О.В.

Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2017 р.