Справа № 364/317/17
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/317/17
Провадження № 2-а/364/29/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року, суддя Володарського районного суду Київської області, Моргун Г. Л., розглянувши в смт Володарка Київської області в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області надійшов вказаний адміністративний позов, в якому позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області з 17.07.1991 року, як одержувач пенсії за віком у відповідності до ст.55 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 2011 році рішенням Володарського районного суду зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю щомісячно з розрахунку 30 процентів мінімальної пенсії за віком йому - ОСОБА_2 , відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - починаючи з 17 серпня 2010 року. На виконання рішення суду, йому, у березні 2011 року було проведено перерахунок та виплачено борг у сумі 1072,59 грн. Згодом розмір додатковї пенсії було зменшено до 170,82 грн. відповідно до Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року. Вважаючи що його право порушено він звернуся за захистом до Управління Пенсійного фонду з проханням про проведення перерахунку та виплати заборгованості додаткової пенсії, але йому було відмовлено.

Позивач просить суд визнати рішення Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області щодо виплати йому додаткової пенсії в розмірі встановленому постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області поновити йому виплату додаткової пенсії у призначеному за рішенням Володарського районного суду Київської області розмірі 30% прожиткового мінімуму.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області на його користь суму недоотриманої додаткової пенсії.

У відповідності зі ст.183-2 КАС України судом розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, запереченнями відповідача, оцінивши подані у справі докази та наведені сторонами письмові доводи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, вирішуючи дану адміністративну справу суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що стверджено посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.8 ) . Позивач на час призначення йому додаткової пенсії мав статус «учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії» ( а.с.11,12), та отримував додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії у розмірі визначеному постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року. Не погоджуючись з розміром отримуваної додаткової пенсії, 06.02.2017 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі із письмовою заявою, в якій просив провести перерахунок та виплатити недоотримані суми додаткової пенсії у відповідності до чинного законодавства, (а.с. 9). Листом від 17.02.2017 року № 4/Т-01 Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Київської області відмовило у задоволенні його заяви ( а.с.10), у зв'язку з тим, що з 01.11.2011 року на законодавчому рівні, розмір додаткової пенсій приведено до норм чинного законодавства. Пунктом 7 частини І Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Наведені вище обставини встановлено постановою Володарського районного суду Київської області від 14.03.2011 року, а тому відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу постановою суду, яка набрала законної сили призначено провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Не погодившись із рішенням Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідач у своїх запереченнях (які надійшли до суду 24.03.2017 року) просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог зазначаючи, що постановою Володарського районного суду Київської області від 14 березня 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю щомісячно з розрахунку 30 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - починаючи з 17 серпня 2010 року. Перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок аварії на ЧАЕС по виконавчим листам проведено в березні 2011 року у розмірі 1072,59 грн. в подальшому виплата додаткової пенсії здійснювалася у розмірі визначеному постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 112 від 25.03.2014. Відповідач зазначає, що діяв на підставі, в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Тому, рішення судів, якими зобов'язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсій без обмеження строком, виконуються сторонами в межах покладених зобов'язань, а саме: виплати, призначення на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. На виконання зазначеної постанови суду відповідач здійснив перерахунок та виплату заборгованості позивачу додаткової пенсії у розмірі визначеному згідно постанови Володарського районного суду та в розмірах передбачених ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, яка була чинною на той час.

Однак, у зв'язку з набранням з 19 червня 2011 року чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року та прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 6 липня 2011 року № 745, КМУ № 1210 від 23.11.2011 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 112 від 25.03.2014 року проведено перерахунок додаткової пенсії, внаслідок чого її розмір зменшився.

Частиною 1 статті 6 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленим Кодексом адміністративного судочинства, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права свободи або інтереси.

Відповідно до статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд звертає увагу на те, що ще Законом України від 14 червня 2011 року № 3491- VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», доповнені Прикінцеві положення пункту 4, якими встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону від 14 червня 2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" , Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, в даному випадку застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до 23 липня 2011 року здійснювалося у порядку та розмірах, встановлених наведеним законом, а з 23 липня 2011 року - у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року, норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України» на 2011 рік визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Окрім того, рішенням Конституційного суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, роз'яснено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

1 січня 2012 року набрав чинності Закон України від 22 грудня 2011 року №4282-VІ «Про Державний бюджет України» на 2012 рік, пунктом 3 Розділу Прикінцеві положення якого передбачено, що у 2012 році норми і положення ст. ст. 20 - 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 № 5515-ІV, який набрав чинності з 01.01.2013, у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Таким чином, визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України, який постановами № 745 від 06.07.2011, № 1210 від 23.11.2011 та від 28.12.2011 № 1381 визначив розміри таких виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, починаючи з 23 липня 2011 року в Україні змінилося правове регулювання, на підставі якого позивачу здійснювалась виплата додаткової пенсії згідно із судовим рішенням, тому дії УПФУ в Володарському районі Київської області щодо призначення нового, на відміну встановленого рішенням суду від 14.03.2011 року у справі № 2-а-280/2011, розміру додаткової пенсії з часу змін в законодавстві є правомірним, оскільки у позивача з цього часу виникають інші (нові) правовідносини.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в Рішенні суду від 9 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії, в якому констатовано, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року. У рішеннях Європейського суду з прав людини в справі Аррас та інші проти Італії від 14 лютого 2012 року, Сухобоков проти Росії від 13 квітня 2006 року також зазначено, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Окрім того, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року у справі Великода проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансовими труднощами, з якими зіткнулась держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою. Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

У даному Рішенні суду зазначено, що суд також не може дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

Таким чином, Європейський суд з прав людини зазначив, що дія судового рішення, яким встановлено розмір пенсії, припиняється, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни.

Тобто, постанова суду від 14.03.2011року щодо перерахунку додаткової пенсії позивача підлягала виконанню до моменту внесення у чинне законодавство України змін, що встановлюють новий порядок обчислення та нарахування цих соціальних виплат, що і було виконано відповідачем та про що він зазначає в листі-відповіді позивачу, що стверджено позивачем у його позовній заяві та відповідачем запереченнях наданих до суду. А з урахуванням внесення змін у профільний Закон, який регулює нарахування та виплату додаткової пенсії особам, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, підстав для нарахування і виплати їх у інших розмірах, немає, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законодавством України. Тому відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання рішення Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області щодо виплати додаткової пенсії в розмірі встановленому постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року протиправним та скасування його та стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області на його користь суму недоотриманої додаткової пенсії.

Одночасно із вище наведеним, судом встановлено, що на час звернення до суду позивач, починаючи з 31.01.2017 року має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що стверджено відповідним посвідченням та з 07.03.2017 року є інвалідом війни 2 групи. Згідно його заяви від 07 березня 2017 року йому за його вибором встановлено підвищення до пенсії, як особі що має статус «інвалід війни», що погоджується з Постановою КМУ від 25 березня 2014№ 112 « Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» до Постанови КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381 « Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», яка вказує, що особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», « Про соціальний захист дітей війни» таке ж підвищення проводиться за їх вибором за однією з підстав. Отже, відповідно на час звернення до суду позивач добровільно відмовився від отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю тому вимога позивача, щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області поновити йому виплату додаткової пенсії у призначеному за рішенням Володарського районного суду Київської області розмірі 30% прожиткового мінімуму не підлягає до задоволення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Питання про розподіл судових витрат вирішено судом згідно зі статтею 94 КАС України, частиною п'ятою якої встановлено, що в разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат ( п.10 ст.5 Закону України « Про судовий збір»), а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Проте, в справі, що розглядається, відомості щодо судових витрат відповідачем суду не повідомлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159,160,161-163, 183-2 КАС України, ст.ст.49,50,51,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Г. Л. Моргун