Справа № 812/1640/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1640/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михальченко Д.С.,

та

представників сторін:

від позивача не прибув,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №812/1640/16 за позовом Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник (далі Відповідач, ТОВ Білокуракинський будівник) про стягнення коштів за податковим боргом.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що станом на 08.12.2016 Позивач має заборгованість в сумі 20790,73 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з податку на прибуток приватних підприємств, з орендної плати за землю з юридичних осіб. Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 2349,95 грн, як зазначає, Позивач, виникла за податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що була подана Відповідачем до Сватівської ОДПІ на 2016 рік від 19.02.2016 № нараховані податкові зобовязання за І квартал поточного року п строку сплати 29.04.2016 783, 32 грн, за ІІ квартал 2016 по строку сплати 783,32 грн за квартал поточного року по строку сплати 29.10.2016 783,31 грн. Щодо заборгованості з податку на прибуток приватних підприємств 1676,57 грн, Позивач зазначив, що вона виникла, на підставі винесеного Відповідачем податкового повідомлення-рішення за формою «Ш» від 10.02.2016 № на суму 1679,23 грн. Заборгованість з орендної плати за землю з юридичних осіб, як зазначає Позивач, складає 15420,36 грн, яка виникла на підставі податкової декларації за 2016 рік від 19.02.2016 №, згідно якої Відповідачем самостійно нараховано грошові зобовязання з плати за землю: по строку сплати 30.06.2016 2570,06 грн, по строку сплати 30.07.2016 2570,06 грн, по строку сплати 30.08.2016 2570,06 грн, по строку сплати 30.09.2016 2570,06 грн, по строку сплати 30.10.2016 2570,06 грн. У звязку із несвоєчасною сплатою Відповідачем боргу, Позивачем було виставлено податкову вимогу від 11.01.2014 №7-12 про стягнення податкового боргу в сумі 2213,90 грн, що була отримана уповноваженим представником. У звязку із несплатою Позивачем зазначеної заборгованості, Позивач просив суд стягнути з Відповідача податковий борг у загальному розмірі 19446,88 грн, у тому числі з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки - 2349,95 грн, з податку на прибуток приватних підприємств 1676,57 грн, з орендної плати за землю з юридичних осіб 15420,36 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.102), до відділу діловодства та обліку звернення громадян 27.03.2017 за вхідним реєстраційним номером 6982/2017 надав клопотання про розгляд справи, призначений 28.03.2017 за відсутності представника (а.с.103).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.101). Суд неодноразово задовольняв клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі для можливості підготуватись до справи, однак станом на 28.03.2017 правом надання відзиву на зазначений адміністративний позов не скористався.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник, , зареєстрований як юридична особа Реєстраційною службою Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області 05.12.2002, №0000008 (а.с. 6-8, 9).

Відповідач взятий на облік як платник податків 05.01.2003 за №334, що підтверджується інформацією, зазначеною в довідці про взяття на облік платника податків від 24.09.2009 № 1180 (а.с.21).

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України, - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо заборгованості Відповідача з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 2349,95 грн суд зазначає наступне.

Перелік платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 265 Податкового Кодексу України, зокрема: платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

Відповідно до п.п.266.1.1. п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п.266.2.1 п.266.2 вказаної статті ПК України, обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України платники податку це юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Як зазначено у пп.266.9.1 п.266.9 ст.266 Податкового кодексу України, податок сплачується за місцем розташування об'єкта/об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України).

Так, Відповідачем подано до Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відємне від земельної ділянки на 2016 рік від 19.02.2016 №0, нараховані податкові зобовязання за І квартал 2016 року по строку сплати 783,32 грн, за ІІ квартал 2016 року 783,32 грн, ІІІ квартал 2016 року 783,31 грн (а.с.23).

За Відповідачем зареєстровано 4 обєкти житлової нерухомості, загальною площею 159,40 кв.м (смт.Білокуракине, вул.Леніна, буд.87 адміністративне приміщення), 43,20 кв.2 (смт.Білокуракине, вул.Леніна, буд.87 побутове приміщення), 356,40 кв.м (смт.Білокуракине, вул.Леніна, буд.87 майстерня-пилоцех), 279,20 кв.м (смт.Білокуракине, вул.Леніна, буд.87 гараж) (а.с.24).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

14.07.2015 Білокуракинською селищною радою шостого скликання вісімдесят другої сесії винесено рішення №82/2 про встановлення податків на території Білокуракинської селищної ради на 2016 рік, якою вирішено відповідно до додатку №1 п.п.2 визначено ставку податку для обєктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у відсотках від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м.бази оподаткування: 1) будівлі офісні будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей у розмірі 1 відсотка; 2) гаражі гаражі (надземні й підземні) та криті автомобільні стоянки у розмірі 0,6 відсотків; 3) господарські (присадибні) будівельні допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо у розмірі 0,2 відсотки (а.с.26-27).

ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 2349,95 грн за періоди з 01.01.2016 31.03.2016, з 01.04.2016 по 30.06.2016, з 01.01.2016 по 31.03.2016 відповідно до розрахунку податкового боргу та облікової картки платника податків станом на дату судового розгляду Відповідачем не сплачений (а.с.22, 25).

Щодо стосується заборгованості Відповідача з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1676,57 грн суд зазначає наступне.

Так, Відповідачем 06.02.2014 було подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств № за 2013 рік (а.с.28-32) та податкову декларацію з податку на прибуток підприємств № від 09.02.2015 за 2014 рік (а.с.33-35).

25.02.2015 Позивачем проведено камеральну перевірку Відповідача з питань своєчасності сплати до бюджету сум податку на прибуток за 2013, 2014 рік. За результатами вказаної перевірки Позивачем складено ОСОБА_1 від 25.12.2015 №426/1217/15-32268990 (а.с.36-37).

За висновками, викладеними Позивачем в згаданому ОСОБА_1, зазначено, що перевіркою встановлено порушення п.57.1 ст.57 ПК України.

ОСОБА_2 від 25.12.2015 №426/1217/15-32268990 направлено поштовою кореспонденцією на адресу Відповідача 30.12.2015 (зворотній бік а.с.37, 38).

На підставі ОСОБА_1 від 25.12.2015 №426/1217/15-32268990, Позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.02.2016 № та на підставі ст.126 ПК України застосовано штраф у розмірі 20% грошового зобовязання у розмірі 1679,23 грн з граничним строком сплати 20.02.2015, яке було надіслано на адресу Відповідача поштовою кореспонденцією 11.02.2016 (а.с.39).

Приписами п.57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Станом на дату судового розгляду справи, Відповідачем не сплачено штрафні санкції у розмірі 1676,57, що підтверджується інформацією зазначеною в обліковій картці платника податків та розрахунку суми податкового боргу (а.с.42,43,22).

Докази оскарження податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.02.2016 № в матеріалах справи відсутні.

Щодо стосується заборгованості Відповідача з орендної плати за землю з юридичних осіб у розмірі 15420,36 суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 269 Податкового кодексу України (далі - ПК України): платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з ст. 270 ПК України - обєктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п. 288.2 ст. 288 ПК України: платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно до п. 288.3 ст. 288 ПК України: об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Так, між ТОВ Білокуракинський будівник та Білокуракинською селищною радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 03.02.2012, що зареєстровано у відділі Держземкомзему у Білокуракинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.06.2012 (а.с.47-48). Також 01.01.2014 було внесено зміни до вищезазначеного договору (а.с.49).

У відповідності до 288.4 ст. 288 ПК України: розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

У пункті 2 статті 286 Податкового кодексу зазначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 3 ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене в податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Так, Відповідачем подано податкову декларацію № від 19.02.2016 з плати за землю за 2016 рік, у якій визначив період з 01.05.2016 по 31.10.2016 у загальному розмірі 15420,36 грн (2570,06 грн х 6 місяців) (а.с.44-45).

На підставі вищезазначеної декларації, Відповідач визначив податкове зобов'язання з орендної плати за землю, які самостійно платником податків не були сплачені.

Факт наявності непогашеної заборгованості підтверджується також даними облікової картки платника податків, розрахунком суми боргу (а.с. 46,22).

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з непогашенням Відповідачем суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати, контролюючим органом винесено та направлено Відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 7-12 від 11.01.2014 року у розмірі 2213,90, та яка отримана директором ОСОБА_3 11.01.2014. (а.с.52) .

Відомостей, щодо оскарження, скасування податкової вимоги суду не надано.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Підстав для звільнення Відповідача від заборгованості з орендної плати за землю з юридичних осіб у розмірі 15420,36 суд не вбачає, оскільки зазначену суму Відповідач узгодив при подачі податкової декларації.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, визнанням Відповідачем зміненого адміністративного позову, суд дійшов висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які повністю підтверджуються наявними в справі доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 28 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 17, 51, 72, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник (, місцезнаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт.Білокуракине, вул.Леніна, буд.87) податковий борг в загальному розмірі 19446 (девятнадцять тисяч чотириста сорок шість) гривень 88 копійок з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, з яких:

- податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств (код 11021000) у сумі 1676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) гривень 57 копійок в дохід Державного бюджету України;

- з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (код 18010400) у сумі 2349 (дві тисячі триста сорок девять) гривень 95 копійок в дохід місцевого бюджету України;

- з орендної плати за землю з юридичних осіб (код 18010600) у сумі 15420 (п'ятнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 36 копійок в дохід місцевого бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 29 березня 2017 року.

Суддя ОСОБА_4