Справа № 335/11643/16-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Бойка О.Ю. при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначила, що з 19 серпня 2009 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя та їй була призначена пенсія за вислугу років, у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки вона мала необхідний стаж роботи як працівник в галузі освіти. З 25.08.2009 року вона знов почала працювати далі на посаді працівника освіти і працює по теперішній час.

З 10 вересня 2016 року позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 26 вересня 2016 року звернулася до УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя із заявою встановленої форми про призначення пенсії за віком із досягненням нею віку встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Управлінням Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя позивачку було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

Позивач просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Вознесенівському районі міста Запоріжжя щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя призначити та здійснювати виплату пенсії за віком з 10.09.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; стягнути з Державного бюджету України понесені нею судові витрати по оплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у ньому та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, надала суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначила, що згідно із п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Тому Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши представника позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавств, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що з 19 серпня 2009 року позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя та ій була призначена пенсія за вислугу років у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 25.08.2009 року вона знов почала працювати далі на посаді працівника освіти і працює по теперішній час, в зв'язку з чим виплату пенсії по вислузі років їй було припинено.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основною умовою призначення пенсії за вислугу років, є призначення її лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії. Згідно п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязковедержавне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Оскільки 09 вересня 2016 року позивачці виповнилось 57 років 6 місяців, з 10 вересня 2016 року вона набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003р на загальних підставах і 26 вересня 2016 року позивачка звернулася до відповідача з заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Відповідно розрахунку управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, позивачці врахований показник середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік

03 жовтня 2016 року позивачка знову звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м.Запоріжжя з заявою про призначення, нарахування та виплату пенсії відповідно до ст.. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Але Відповідачем листом від 17.10.2016р. № 290/М-9 було зазначено, що згідно із п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь- які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За правилами ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.З ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Щодо застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію (постанови від 31.03.2015р. у справі №21-612а14, від 02.12.2015р. у справі №193/1029/14-а, від 09.06.2015р. у справі №21-550а14, від 22.12.2015 по справі № 21-4071а15, від 20.09.2016 року по справі № 133/476/15), яка відповідно до норми ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Так, Верховний Суд України зазначив, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тобто, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за іншим Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується порядок призначення пенсії за формулою, передбаченою для призначення пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Це в свою чергу свідчить про безпідставність застосування Відповідачем положень ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з огляду на викладені приписи чинного законодавства, розрахунок розміру пенсії позивачу має бути здійснений Відповідачем на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до вимог п. 1.ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім тих випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, відповідач зобов'язаний провести нарахування позивачу пенсії за віком з 10.09.2016 із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2013-2015 роки.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Зважаючи на вказане, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по оплаті судового збору є обґрунтованими, тому на користь позивача з Державного бюджету України має бути стягнутий сплачений позивачем судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163, 171, 247 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Вознесенівському районі міста Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 10.09.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: О.Ю.Бойко