Справа № 520/16048/16-а
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/268/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.12.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправними дій та та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м Одеси щодо відмови ОСОБА_1 відновити виплату пенсії за вислугою років призначеної на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2016 року по справі № 520/6172/16-а згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси відновити ОСОБА_1, починаючи з 16 травня 2016 року (з дня звернення за пенсією) виплату раніше призначеної за вислугу років пенсії, призначену на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2016 року, прийняту по справі № 520/6172/16-а, яку здійснювати щомісячно, без обмеження суми пенсійної виплати.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 21.07.2000 року по теперішній час він - ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Одеської області.

З 14 січня 2016 року по цей час він займає посаду начальника відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Одеської області.

Маючи 33 роки 4 місяці загальний стаж роботи та спеціальний стаж 20 років 9 місяців, він - ОСОБА_1 отримав право на пенсію за вислугу років.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси №2765 від 24 травня 2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси, він - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом і оскаржив дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2016 року по справі № 520/6172/16-а його адміністративний позов до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси було задоволено, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років; скасовано рішення №2765 від 24.05.2016 р. про відмову у призначення пенсії; зобов'язано відповідача призначити та здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону від 01.01.2007 р., починаючи з 16.05.2016 р. у розмірі 90% від середнього заробітку, без обмежень граничного розміру, на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області за № 527 від 13.05.2016 р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2016 року по справі 520/6172/16-а повернута апелянту.

Рішення суду першої інстанції набрало чинності 04.10.2016 року.

На виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року та постанови Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2016 року по справі №520/6172/16-а, управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси призначило ОСОБА_1 пенсію за нормами Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 01.01.2007 року з 16.05.2016 року в розмірі 90% від середнього заробітку, без обмежень граничного розміру, на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області від 13 травня 2016 року № 527.

Позивач зазначив, що вказане рішення суду постановлене по справі № 520/6172/16-а виконано частково, пенсія за вислугу років лише була нарахована, проте жодної виплати він не отримав.

Будучи не згодним з такими діями відповідача, він - ОСОБА_1 30 листопада 2016 року знов звернувся до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою щодо повного виконання рішення суду.

30.11.2016 року він - ОСОБА_1 отримав відповідь за №291/З-01, в якому управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси, із посиланням на вимоги чинного законодавства, надав йому роз'яснення вимог Законів України та внесених змін до Податкового кодексу України та повідомив, що працюючим пенсіонерам виплата пенсії на даний час не провадиться.

ОСОБА_1 також у позові зазначено, що дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього поновлюється.

Виплата пенсії йому була припинена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р., у зв'язку із тим, що він - ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу прокуратури Одеської області, яка дає право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

Позивач будучи не згодним з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.12.2016 року відкрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив суд його задовольнити. Розгляд справи провести за його відсутності.

Представник управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у його задоволенні, розгляд справи провести за його відсутності.

Під час розгляду справи представник управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси надав до суду письмові заперечення проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в якому також, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до п.9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року за №1774-УІІІ тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року за №889-УІІІ «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судді», призначені пенсії не виплачуються.

З урахуванням вищевикладеного, судом було ухвалено, провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 21.07.2000 року по теперішній час працює в органах прокуратури Одеської області.

З 14 січня 2016 року по цей час ОСОБА_1 займає посаду начальника відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Одеської області. Дані обставини підтверджуються записами в трудовій книжці позивача.

Надалі позивач ОСОБА_1 маючи 33 роки 4 місяці загальний стаж роботи та спеціальний стаж 20 років 9 місяців, він отримав право на пенсію за вислугу років.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси №2765 від 24 травня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси, ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 11.07.2016 року по справі №520/6172/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років неправомірною Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси за №2765 від 24 травня 2016 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси призначити та здійснити розрахунок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону від 01.01.2007 р., починаючи з 16.05.2016 р. у розмірі 90% від середнього заробітку, без обмежень граничного розміру, на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області за № 527 від 13.05.2016 р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2016 року по справі 520/6172/16-а повернута апелянту.

Постанова Київського районного суду міста Одеси від 11.07.2016 року по справі №520/6172/16-а набрала законної сили 04.10.2016 року.

На виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року та постанови Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2016 року по справі №520/6172/16-а, управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси призначило ОСОБА_1 пенсію за нормами Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 01.01.2007 року з 16.05.2016 року в розмірі 90% від середнього заробітку, без обмежень граничного розміру, на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області від 13 травня 2016 року № 527.

Позивач зазначив, що вказане рішення суду постановлене по справі № 520/6172/16-а виконано частково, пенсія за вислугу років лише була нарахована, проте жодної виплати він не отримав.

Будучи не згодним з такими діями відповідача, ОСОБА_1 30 листопада 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою щодо повного виконання постанови Київського районного суду міста Одеси від 11.07.2016 року по справі №520/6172/16-а, яка набрала законної сили 04.10.2016 року.

30.11.2016 року ОСОБА_1 отримав відповідь за №291/З-01, в якому управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси, із посиланням на вимоги чинного законодавства, повідомив, що працюючим пенсіонерам виплата пенсії на даний час не провадиться.

Виплата пенсії ОСОБА_1 була припинена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015р., у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу прокуратури Одеської області, яка дає право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

Позивач будучи не згодним з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження видано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що посвідчує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно із статтею 46 Закону України «Про прокуратуру», прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові та моральні якості.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права, свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Відповідно до п.9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року за №1774-УІІІ тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року за №889-УІІІ «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судді», призначені пенсії не виплачуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

У рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так само, зазначена вище правова позиція обґрунтовується рішеннями Конституційного Суду України (від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 09.07.2007 №6-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп 2008 та інші) постановами Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а-13) та від 17.12.2013 (справа №21-445а-13), що згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

У цих рішеннях викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ці рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з пенсійними правовідносинами.

До того ж, звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.ст. 22, 64Конституції України - не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду від 05.08.2015 року(справа К/800/35887/15), від 07.08.2015 року(справа К/800/36259/15), від 18.08.2015 року(справа К/800/37429/15), від 07.09.2015 року(справа К/800/40007/15), ввід 07.09.2015 року(справа К/800/40196/15),від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14), від 28.01.2016 року (справа К/800/31554/15), від 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15), від 11.03.2016 року(справа К/800/6395/16), від 24.03.2016 року(справа К/800/45200/16), та постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13), від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) та від 06.10.2015 року (справа №21-2432а15)

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.22 та ст.64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлено законами України (в тому числі Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги останнього підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з державного бюджету України на користь позивача суд стягує судові витрати зі сплати судового збору, сплачені останнім в сумі 551 гривня 20 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст8, 9, 11, 17, 19, 69, 71, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 відновити виплату пенсії за вислугою років призначеної на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 11.07.2016 року по справі №520/6172/16-а.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси відновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, починаючи з 16 травня 2016 року виплату пенсії за вислогою років, раніше призначеної на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 11.07.2016 року по справі №520/6172/16-а, щомісячно, без обмежень її розміру (суми пенсійної виплати).

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси за рахунок бюджетних асигнувань цього органу на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Калініченко Л. В.