Справа № 640/397/17
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/397/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -судді - Сенаторова В . М .,

при секретарі - Явнюк К. Р .,

за участі представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти №2 батальйону №1 Управління Патрульної поліції у м. Харкові Приходька Валентина Валентиновича про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів, Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти №2 батальйону №1 Управління Патрульної поліції у м. Харкові Приходька В.В., у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову АР №903605 від 02.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтовання своїх вимог ОСОБА_2 зазначив, що 02.01.2017 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП у м. Харкові, як посадовою особою Управління Патрульної поліції у м. Харкові, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, якою останнього було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Безпосередньо перед винесенням оскаржуваної постанови було складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.01.2017 року, копію якого всупереч вимогам статті 254 КУпАП не було вручено позивачу. ОСОБА_2 вважає Протокол складеним, а Постанову - винесеною, з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що позивачеві не було роз'яснено його права і обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, позивач вказує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження», а тому особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, і особа, яка виносить постанову на підставі цього протоколу, не можуть бути однією і тією самою особою. При підписанні протоколу позивач мав статус «особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», однак на його думку, складаючи протокол, поліцейський вже вважає позивача правопорушником (оскільки притягненню до відповідальності підлягає лише та особа, яка скоїла правопорушення), а тому розгляд ним справи про адміністративне правопорушення з використанням складеного ним же протоколу є нічим іншим, ніж привласненням собі владних повноважень і грубим порушенням приписів ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Така обставина, на думку позивача, вже сама по собі складає достатню підставу для задоволення цього позову і скасування оскаржуваної постанови. Тим не менш, існують й інші факти, які позивач вважає свідчать про необ'єктивність розгляду справи поліцейським, зокрема при винесенні оскаржуваної постанови останнім взагалі було проігноровано та не взято до уваги той факт, що позивач є власником автомобіля Mersedes-Benz GLE 400 4Matic, державний номер НОМЕР_1, але 02.01.2017 року вказаним автомобілем керував не позивач, а інша особа - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилався на обставини, які були викладені у позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву, в якій прохав суд розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з постанови інспектора роти №2 батальйону №1 Управління Патрульної поліції у м. Харкові Приходька В.В. серії АР №903605, 02.01.2017 року приблизно о 23:27 год. позивач, керуючи автомобілем Mersedes-Benz GLE 400 4Matic, державний номер НОМЕР_1,рухався по вул. Сидора Ковпака, буд. 24 у м. Харкові здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмежування, які розділяють транспортні потоки, чим порушив п. 8.5.1. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальість за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, оскільки положення частини третьої ст. 258 КУпАП, згідно яких протокол не складається у певних випадках, до ст 122 КУпАП не застосовується. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач факт складання протоколу про адміністративне правопорушення перед винесенням оскаржуваної постанови не заперечував, однак другий екземляр в порушення законодавства України йому вручено не було, як наслідок, підстави вважати, що йому роз'яснено його права та обов'язки у суду відсутні, оскільки саме у протоколі у відповідній графі робиться відмітка про роз'яснення таких прав, на підтвердження чого особа, що притягується до адміністративної відповідальності ставить свій підпис.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У даній справі про адміністративне правопорушення окрім постанови про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, інших доказів, які встановлювали б факт вчинення останнім правопорушення, не міститься.

Крім того, допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 вказав, що за кермом автомобіля Mersedes-Benz GLE 400 4Matic, державний номер НОМЕР_1, знаходився він, а не позивач, однак під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови ОСОБА_4 відлучився, та за викликом позивача відразу ж повернувся до автомобіля, однак матеріали про адміністративне правопорушення вже були складені відносно ОСОБА_2

Тобто, при складанні процесуальних документів відповідач не зібрав доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, тому дії про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП суд вважає неправомірними, а постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуваню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти №2 батальйону №1 Управління Патрульної поліції у м. Харкові Приходька Валентина Валентиновича про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову АР №903605 від 02.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя -