Справа № 809/201/17
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Справа № 809/201/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Кононової О.С., Тирського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № 206000006/2016/00464 від 30.12.2016 року та рішення № 206000006/2016/0004335/1 від 29.12.2016 року, зобов'язання до вчинення дій та стягнення зайво сплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС (надалі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів Івано-Франківської митної ДФС № 206000006/2016/00464 від 30.12.2016 року; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС № 206000006/2016/0004335/1 від 29.12.2016 року; зобов'язати відповідача прийняти рішення про визнання заявленої декларантом (ОСОБА_1.) митної вартості товару (транспортного засобу, марки OPEL ZAFIRA, 2014 року виготовлення, номер кузова № НОМЕР_1), щодо товарів, які імпортуються у розмірі 7500,00 EUR по курсу НБУ станом на день митного оформлення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Івано-Франківської митниці ДФС на користь позивача 15099 грн. зайво сплачених коштів за митне оформлення транспортного засобу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при проведенні контролю правильності визначення митної вартості транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1, порушив вимоги статтей 53-55 Митного кодексу України. Зокрема, позивач вважає, що працівники Івано-Франківської митниці ДФС безпідставно визначили митну вартість вказаного транспортного засобу за резервним методом в розмірі 8965 євро, а не за ціною рахунку фактури (інвойс) - 7500 євро. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що саме він є декларантом вказаного автомобіля, а не уповноважена ним особа ОСОБА_4, який виступав при митному оформленні транспортного засобу як брокер. Однак при застосуванні методів визначення митної вартості автомобіля відповідачем не проводилась процедура консультацій саме із позивачем як з декларантом. Окрім цього, відповідач мав можливість перевірити задекларовану вартість транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1, так як у рахунку фактурі (інвойсі) зазначено електронна адреса (емейл), а на печатці номер телефону продавця. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає рішення відповідача щодо відмови в прийнятті митної декларації та коригування митної вартості вищевказаного транспортного засобу протиправними, а тому просить суд їх скасувати. При цьому, в зв'язку із збільшенням митної вартості вказаного транспортного засобу позивачу довелось доплатити 15099 грн. за митне оформлення автомобіля, які ОСОБА_1 просить суд стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Івано-Франківської митниці ДФС як зайво сплачені кошти.

Позивач в судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач проти позову заперечили з підстав, викладених в письмовому запереченні від 22.02.2017 року № 56/09-70-10-22. Зокрема, представники відповідача в судовому засіданні вказали на те, що рішення про коригування митної вартості товару (транспортного засобу) прийняте у зв'язку з наявністю на момент митного оформлення транспортного засобу обґрунтованих сумнівів у правильності декларування митної вартості. Так, 28.12.2016 року посадовою особою митниці було сформовано електронне повідомлення декларанту ФОП ОСОБА_4 про необхідність подання митному органу документів, які підтверджують митну вартість транспортного засобу: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У відповідь декларант повідомив відповідача про неможливість подати зазначені документи, у зв'язку з їх відсутністю. Враховуючи те, що заявлена митна вартість транспортного засобу не була підтверджена жодним із вищевказаних документів, відсутністю даних для застосування 2-5 методів, відповідач застосував резервний метод визначення митної вартості товару та прийняв рішення про коригування митної вартості транспортного засобу на основі цінової інформації каталога SCHWACKE 8/2016, який рекомендований для використання наказом Державної митної служби України від 13.10.2006 року № 885. При цьому, позивач не скористався правом на випуск товару у вільний обіг під гарантії, передбачений частинами 7-9 статті 55 Митного кодексу України, що надало б ОСОБА_1 можливість протягом 80 днів з дня випуску товару надати відповідачу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу, що декларується. З огляду на вказане, представники відповідача вважають позовні вимоги необґрунтованими, а тому в задоволенні даного позову належить відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази, покази свідка та інші матеріали справи, суд встановив таке.

28.12.2016 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію за номером 206050001/2016/405942 на транспортний засіб марки OPEL ZAFIRA, 2014 року виготовлення, номер кузова № НОМЕР_1, одержувач та відповідальна особа за фінансове вругулюваня - ОСОБА_1 (а.с. 35). В митній декларації № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року в рядку 42 "ціна товару" вказано 7500,00 євро. Транспортний засіб, який зазначений в цій митній декларації, придбаний ОСОБА_1 у компанії Лера Плюс (країна Бельгія) згідно рахунку-фактури (інвойс) № 1682-12/162 від 21.12.2016 року (а.с. 10-11).

28.12.2016 року посадовою особою митниці зформовано електронне повідомлення ФОП ОСОБА_4 про необхідність подання митному органу документів, які підтверджують митну вартість транспортного засобу: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (а.с. 39).

ОСОБА_4 електронним повідомленням від 28.12.2016 року повідомив відповідача про неможливість подати зазначені документи, у зв'язку з їх відсутністю (а.с. 40, 54). Допитаний як свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив вказаний факт.

28.12.2016 року з підстав можливого заниження митної вартості при імпорті старшим державним інспектором митного поста «Івано-Франківськ - Центральний» Фединяк Г.В. направлено до відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання запит № 206050001/2016/405942 про визначення митної вартості транспортного засобу, вказаного в митній декларації № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року (а.с. 36).

29.12.2016 року головним державним інспектором відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Івано-Франківської митниці ДФС Кібюком В.О. прийнято рішення № 206000006/2016/000435/1 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість вищевказаного транспортного засобу визначена в розмірі 8965 євро (а.с. 37).

На підставі рішення про коригування митної вартості № 206000006/2016/000435/1 головним державним інспектором відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Івано-Франківської митниці ДФС Кібюком В.О. прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000006/2016/00464 (а.с. 47).

Згідно вказаної картки відмови № 206000006/2016/00464 та рішення про коригування митної вартості № 206000006/2016/000435/1 митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Як встановлено судом зі змісту зазначених рішень митного органу, при визначенні митної вартості товару перший метод не застосований, у зв'язку з ненаданням документів, передбачених частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 2-5 методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (ст. 59, ст. 60 Митного кодексу України), та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (ст. 62, ст. 63 Митного кодексу України). Джерело інформації: Каталог SCHWACKE 8/2016, ст. 826 скориговано на 4 місяці, з врахуванням коригувань на комплектацію автомобіля та технічний стан. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини другої статті 55 та Главою 4 Митного кодексу України.

30.12.2016 року ФОП ОСОБА_4 подав митну декларацію № 206050001/2016/406083 з корегованою митною вартістю транспортного засобу в розмірі 8965 евро (а.с. 38). Згідно квитанції № ПН143687 від 30.12.2016 року ОСОБА_1 доплатив 15099 грн. за митне оформлення вказаного автомобіля (а.с. 16).

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України (надалі - МК України) та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 1 частини 1 статті 50 МК України, передбачено, що серед іншого, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 разом з митною декларацією № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року року для митного оформлення транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року виготовлення, номер кузова № НОМЕР_1 подано: акт проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.12.2016 № 209090001/2016/04226; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03.03.2014 року № 367472488; рахунок-фактура (інвойс) № 1682-12/16 від 21.12.2016 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 21.12.2016 року № 3105; декларація про походження товару від 21.12.2016 року № 3105 (а.с. 47).

Згідно митної декларації № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року, вартість товару в розмірі 7500 євро.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

В даному випадку, при митному оформленні вищевказаного автомобіля відповідачем встановлено можливе заниження митної вартості товару, оскільки документи, подані до митного оформлення, не містять всіх відомостей, підтверджуючих ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за даний товар, зокрема, не подано згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

В зв'язку з наведеними обставинами, 28.12.2016 року посадовою особою митниці було сформовано електронне повідомлення ФОП ОСОБА_4 про необхідність подання митному органу документів, які підтверджують митну вартість транспортного засобу: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (а.с. 39).

У відповідь ОСОБА_4 електронним повідомленням від 28.12.2016 року повідомив відповідача про неможливість подати зазначені документи, у зв'язку з їх відсутністю (а.с. 40, 54).

Допитаний в судовому засіданні як свідок ФОП ОСОБА_4, який є брокером та вказаний в митній декларації № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року як декларант, пояснив суду, що ОСОБА_1 уповноважив його подати митну декларацію на митне оформлення транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1, який придбаний у компанії Лера Плюс (країна Бельгія) на підставі рахунку-фактури № 1682-12/16 від 21.12.2016 року. Після подання електронної митної декларації № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року, ОСОБА_4 отримав електронне повідомлення митного органу про необхідність подання додаткових документів, які підтверджують митну вартість транспортного засобу. Також ОСОБА_4 вказав суду, що повідомив ОСОБА_1 про необхідність надання таких документів на вимогу митного органу, однак позивач не надав йому банківських платіжних документів, що стосується оцінюваного товару чи інших документів, що підтверджують факт оплати за транспортний засіб в розмірі 7500 евро. На вимогу суду, ОСОБА_4 не подав суду договору на надання послуг на митне оформлення товару укладеного з ОСОБА_1, вказавши на його відсутність.

В той же час, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив суду про те, що письмового договору з ОСОБА_4 не підписував, однак визнав, що доручав ОСОБА_4 подати митну декларацію на митне оформлення транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1, який придбаний у компанії Лера Плюс (країна Бельгія) на підставі рахунку-фактури № 1682-12/16 від 21.12.2016 року, та підтвердив факт оплати ОСОБА_4 за надані послуги.

Згідно даних Реєстру митних брокерів, розміщеному на офіційному сайті Державної фіскальної служби України: http://sfs.gov.ua, ФОП ОСОБА_4 зазначений у вказаному в реєстрі, що згідно статей 404, 415 Митного кодексу України підтверджує факт наявності в нього дозволу на здійснення митної брокерської діяльності.

Також суд звертає увагу на те, що статтей 53 Митного кодексу України не передбачено подання разом з митною декларацією договору, укладеного з митним брокером. Умови такого договору визначають виключно взаємні права та обов'язки митного брокера та замовника посередницьких послуг.

В судовому засіданні позивач навів міркування про те, що вимога про надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, та процедура консультацій при застосуванні митним органом другорядних методів визначення митної вартості товару, повинна була бути проведена з ОСОБА_1, а не з ОСОБА_4

Проте суд, з огляду на те, що митну декларацію № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року в інтересах позивача подав митний брокер - ФОП ОСОБА_4, враховуючи вищевикладені поясненння позивача, покази свідка ОСОБА_4, дійшов висновку про те, що Івано-Франківська митниця правомірно надіслала електронне повідомлення митного органу про необхідність подання додаткових документів, які підтверджують митну вартість транспортного засобу саме ОСОБА_4

Щодо обставин неправомірності прийняття контролюючим органом рішення про коригування митної вартості транспортного засобу, то позивачем в обґрунтування підстав для скасування такого рішення подано суду викопіювання з он-лайн рахунків фірми продавця вищевказаного транспортного засобу, які, на думку ОСОБА_1, підтверджують факт оплати за вказаний автомобіль (а.с. 14-15). Однак представники Івано-Франківської митниці ДФС повідомили суд, що такі документи не були надані відповідачу під час подання митних декларацій № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року та № 206050001/2016/406083 від 30.12.2016 року, а також після направлення електронного повідомлення від 28.12.2016 року про необхідність подання додаткових документів, які підтверджують митну вартість транспортного засобу.

23.03.2017 року в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив доводи представників Івано-Франківської митниці ДФС про те, що під час подання митних декларацій № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року та № 206050001/2016/406083 від 30.12.2016 року вищевказані викопіювання з он-лайн рахунків фірми продавця транспортного засобу, які підтверджують факт оплати за вказаний автомобіль, ОСОБА_4 відповідачу не надав. При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що такі документи не були йому надані ОСОБА_1 ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що зазначені викопіювання з он-лайн рахунків фірми продавця не були надані ОСОБА_4 Однак позивач при цьому пояснив про те, що ні ОСОБА_4, ні посадові особи митного органу не роз'яснили йому про необхідність надання таких документів. Проте, з огляду на приписи частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не подав суду доказів в підтвердження вказаних обставин. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 68 Конституції України встановлено правило, згідно якого незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Щодо порядку визначення митної вартості товару, то суд вказує на таке.

Контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів при ввезенні їх на митну територію України та недопущення випадків заниження бази оподаткування і надходжень до Державного бюджету України здійснюється відповідно до наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 року № 885.

Так, пунктом 1.1 наведеного Наказу, встановлена вимога щодо постійного контролю органами митниці за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 року № 142/5/2092 (надалі - Методика), за формулами, зазначеними в п. 7.35 Методики.

В свою чергу, пунктом 1.2 Методики встановлено механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Порядок визначення вартості транспортного засобу встановлено розділом VII Методики.

Так, згідно пункту 7.53 Методики, вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат.

Що стосується коригування відповідачем митної вартості транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1, то суд вказує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Так, 28.12.2016 року старшим державним інспектором митного поста «Івано-Франківськ - Центральний» Фединяк Г.В. було направлено до відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання запит № 206050001/2016/405942 про визначення митної вартості транспортного засобу, вказаного в митній декларації № 206050001/2016/405942 від 28.12.2016 року (а.с. 36).

У відповідь на даний запит 29.12.2016 року головним державним інспектором відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Івано-Франківської митниці ДФС Кібюком В.О. прийнято рішення № 206000006/2016/000435/1 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість вищевказаного транспортного засобу визначена в розмірі 8965 євро (а.с. 37).

Згідно вказаного рішення про коригування митної вартості № 206000006/2016/000435/1 митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Перший метод не застосований, у зв'язку з ненаданням документів, передбачених частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 2-5 методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (ст. 59, ст. 60 Митного кодексу України), та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (ст. 62, ст. 63 Митного кодексу України). Джерело інформації: Каталог SCHWACKE 8/2016, ст. 826 скориговано на 4 місяці, з врахуванням коригувань на комплектацію автомобіля та технічний стан.

Відповідно до частини 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

При цьому, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частина 9 статті 58 МК України).

Як встановлено судом вище, перший метод визначення митної вартості транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1 не був застосований через відсутність в поданих декларантом документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості автомобіля, а саме сума, яка зазначена в рахунку-фактурі № 1682-12/16 від 21.12.2016 року не була підтверджена банківськими платіжними документами або іншими платіжними та бухгалтерськими документами, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

При цьому, представники відповідача в судовому засіданні також звернули увагу суду на те, що долучені позивачем до позовної заяви викопіювання з он-лайн рахунків фірми продавця вищевказаного транспортного засобу, датовані датами, які передують даті, яка вказана в рахунку-фактурі № 1682-12/16. Більше того, пояснилши суду, що такі викопіювання з он-лайн рахунків фірми продавця не були подані під час процедури розмитнення транспортного засобу. Також вказали на те, що позивач не скористався правом на випуск товару у вільний обіг під гарантії, передбачений частинами 7-9 статті 55 Митного кодексу України, що надало б ОСОБА_1 можливість протягом 80 днів з дня випуску товару надати відповідачу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу, що декларується.

Частиною 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 57 Митного кодексу України, передбачено такі другорядні методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

При цьому, частиною 3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В даному випадку, митний орган застосував резервний метод, оскільки відсутня інформація щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари.

Відповідно до частини 1 статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (частина 2 статті 64 МК України).

Згідно пункту 1.2 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 року № 885 передбачено використання підрозділами, що здійснюють контроль за визначенням бази оподаткування транспортних засобів, вузлів та агрегатів, джерелами цінової інформації - довідниками: "Superschwacke", "Schwackeliste", "Schwackeliste Trailertax" видавництва "Eurotax", "Used Car Guide", "Travel Trailer Guide" видавництва "Kelley Blue Book Auto market report", з обов'язковим оновленням щокварталу.

Відповідно до пункту 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість". Використання зарубіжної довідкової літератури допускається у разі відсутності потрібної інформації у вітчизняних довідниках. Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

Пунктом 7.35 Методики передбачено, що у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики. Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації. У разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8.

В свою чергу додаток 8 до Методики містить перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп'ютерних баз даних з програмним забезпечення, в пункті 10 якого вказаний періодичний довідник "SuperSCHWACKE". - Eurotax, Швейцарія.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2016 року № 206000006/2016/000435/1 за основу розрахунку митної вартості автомобіля марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1, взято вартість з каталога SCHWACKELISTE 8/2016, ст. 826, з врахуванням комплектації автомобіля, технічного стану згідно акту митного огляду, нормативного пробігу.

Згідно письмового пояснення головного державного інспектора відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС Кібюка В.О. від 06.03.2017 року, на підставі інформації вищевказаного каталогу SCHWACKELISTE 8/2016 стартова ціна транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1 становить 12400 євро. При цьому, 366 євро становить різниця місяців по каталогу, оскільки каталог серпня місяця, а рішення про коригування винесено в грудні місяці. Тому, 12400-366=12034 євро (а.с. 53). Окрім цього, відповідно до каталогу та Методики, даний автомобіль відноситься до категорії 5.3. Вказана категорія має нормативний пробіг на 2013 рік (рік випуску даного транспортного засобу) 67600 км. В даному випадку, згідно акту митного огляду пробіг становить 189591 км., перепробіг 121991 км. Згідно таблиці коригування по перепробігу максимальний відсоток зменшення вартості для 5 категорії транспортних засобів становить 19 % (а.с. 55-56). Відповідно до акту митного огляду знято 6,5 % вартості на пошкодження, а саме: потертість ЛФК покриття, сколи на капоті - 3 %, забруднення та потертість обшивки салону - 3 %, пошкодження вітрового скла - 0,5 %. Таким чином, визначена митна вартість становить 8965 євро.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Порядок корегування митної вартості товарів регламентовано статтею 55 Митного кодексу України. Так, відповідно до частини 1 вказаної статті, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У рішенні про корегування митної вартості від 29.12.2016 року № 206000006/2016/000435/1 митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувалися відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного та враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд вважає, що у відповідача виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару і правові підстави для прийняття оскаржуваних рішення про корегування митної вартості товарів № 206000006/2016/000435/1 від 29.12.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000006/2016/00464 від 30.12.2016 року.

За вказаних обставин, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Івано-Франківською митницею ДФС відповідно до вказаної частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України подано суду всі наявні в неї документи в обґрунтування підстав для прийняття оскаржуваних рішення про корегування митної вартості товарів № 206000006/2016/000435/1 від 29.12.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000006/2016/00464 від 30.12.2016 року, що свідчать про правомірність прийняття відповідачем вищевказаних документів та відсутність в суду підстав для їх скасування.

При цьому, позивач не скористався правом на випуск товару у вільний обіг під гарантії, передбачений частинами 7-9 статті 55 Митного кодексу України, що надало б ОСОБА_1 можливість протягом 80 днів з дня випуску товару надати відповідачу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу, що декларується.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача прийняти рішення про визнання заявленої декларантом митної вартості товару (транспортного засобу, марки OPEL ZAFIRA, 2014 року виготовлення, номер кузова № НОМЕР_1), щодо товарів, які імпортуються у розмірі 7500,00 EUR по курсу НБУ станом на день митного оформлення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Івано-Франківської митниці ДФС на користь позивача 15099 грн. зайво сплачених коштів за митне оформлення транспортного засобу, то вказані вимоги не можуть бути задоволені судом, оскільки вони ґрунтуються на протиправності рішення про корегування митної вартості товарів № 206000006/2016/000435/1 від 29.12.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000006/2016/00464 від 30.12.2016 року, правомірність яких судом встанолено вище.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, визначає Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, який затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618.

Згідно даного Порядку вказані платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Івано-Франківської митниці ДФС на користь позивача 15099 грн. зайво сплачених коштів за митне оформлення транспортного засобу не є правильним способом захисту прав платника митних платежів.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі № 826/4418/14.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № 206000006/2016/00464 від 30.12.2016 року та рішення № 206000006/2016/0004335/1 від 29.12.2016 року, зобов'язання до вчинення дій та стягнення зайво сплачених коштів, належить відмовити.

Керуючись частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на прийняте судом рішення про відмову в позові, за відсутності понесення відповідачем судових витрат, суд також дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат між сторонами.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 28.03.2017.