Справа № 404/7665/16-а(2-а/404/1393/16)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" березня 2017 р. справа № 404/7665/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2016 р. у справі №404/7665/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.09.2016р. №150368 щодо відмови позивачу в перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців;

- зобов'язати відповідача провести з 01.10.2016р. перерахунок та виплату пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців на підставі Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент призначення пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, наданої Департаментом агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації від 02.09.2016р. №17 із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90% та здійснити виплати з урахуванням отриманих сум.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08 грудня 2016 р. позов задоволено. Постанова мотивована тим, що позов є обґрунтованим, визнання Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213-VII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційним Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод (рішення КСУ у справі N1-28/2008).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач, зокрема, зазначив, що відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не передбачено таких підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих держави службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р, тобто після набрання чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року. Відповідачем прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії обґрунтовано на підставі діючого на момент звернення Закону, але судом першої інстанції застосовано норми, які не підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що призвело неправильного вирішення справи.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Позивач надіслав апеляційному суду письмові заперечення, в яких просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін; розглянути справу без його участі.

Відповідач надіслав апеляційному суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач з 01.12.1999 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993р. № 3723-ХІІ в розмірі 90% від суми заробітної плати за посадою начальника Управління агропромислового комплексу Кіровоградської обласної державної адміністрації, з якої призначено пенсію. Загальний страховий стаж позивача становить 42 роки 10 місяців 15 днів, із них на посаді державного службовця - 33 роки 9 місяців 25 днів.

23 вересня 2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця згідно довідки Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації від 02.09.2016р. №17 у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців за відповідною посадою на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016р. №292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році".

Рішенням від 26.09.2016р. №150368 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" №865 від 31.05.2000 року, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця, форма довідки правлінням Пенсійного фонду України не затверджена..

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до закону України "Про державну службу". У зв'язку з цим, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" не призначаються, раніше призначенні пенсії не перераховуються.

З 01.05.2016 року норма статті 37-1 Закону України "Про державну службу" N3723-XII від 16.12.1993р. втратила чинність. Статтею 90 Закону України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015р. передбачені умови призначення пенсії державним службовцям за нормами "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Норми про перерахунок пенсій в Законі України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015р. відсутні.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову на підставі того, що:

- новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності;

- визнання Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213-VIII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційним Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав свобод (рішення КСУ у справі N 1-28/2008);

- відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод;

- до правовідносин сторін також не можуть бути застосовані положення Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, що набув чинності з 1 травня 2016 року, оскільки цим Законом не регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне убезпечення після набуття чинності цим Законом, тобто із 1 травня 2016 року, а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ним чинності, що не позбавляє права позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державного службовця за відповідною посадою.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" N3723-XII від 16.12.1993р., доповненої Законом України N432-IV від 16.01.2003р. "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу", передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015 р., п.2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" N432-IV від 16.01.2003р., крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Закону України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015 р. пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

02.03.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII, що набрав чинності із 01.04.2015 року, згідно із пунктом 5 розділу III Прикінцевих та перехідних положень визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, з 01.06.2015 року також втратили чинність і положення ст.37 Закону України "Про державну службу" N 3723-XII від 16.12.1993р.

Закон України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015р. та Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що були чинні на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, не містять положень, що передбачають право позивача на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, апеляційний суд керується положеннями Закону України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015р., оскільки він прийнятий законодавчим органом (парламентом) і є обов'язковим до виконання, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Заяви №29458/04 та №29465/04) вказав: "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (п.23 рішення).

Конституційний Суд України в рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації від 02.09.2016р. №17, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на наведене, відповідач під час прийняття оскарженого діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 року задоволено частково клопотання відповідача та відстрочено йому сплату судового збору в сумі 1212 грн. 64 коп. за подання апеляційної скарги на постанову суду від 08.12.2016 р. до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до матеріалів справи, на час розгляду апеляційної скарги відповідачем не було сплачено судовий збір в сумі 1212 грн. 64 коп.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.6 ст.94 КАС України).

Положеннями ст.94 КАС України зокрема та глави 7 КАС України вцілому не передбачено відшкодування витрат суб'єкта владних повноважень на сплату судового збору за рахунок позивача.

Отже, судовий збір в сумі 1212 грн. 64 коп. підлягає стягненню до спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2016 р. у справі №404/7665/16-а скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1212 грн. 64 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко