Справа № 804/1912/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
20 березня 2017 р.Справа №804/1912/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі клопотання Приватного підприємства «Еталон» про забезпечення адміністративного позову до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов'язання вчинити певні дії, -
17 березня 2017 року Приватне підприємство «Еталон» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення від 16 лютого 2017 року №745-17/63 про опис майна у податкову заставу;
- визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 16 лютого 2017 року №745-17/63;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року відкрито провадження у справі №804/1912/17 за вказаним позовом та призначено останню до розгляду у судовому засіданні.
20 березня 2017 року Приватним підприємством «Еталон» подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом:
- зупинення рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Маласай О.Б. від 16.02.2017 року №745-17/63 про опис майна у податкову заставу щодо платника податків Приватного підприємства «Еталон»;
- заборони Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області призначати платнику податків Приватному підприємству «Еталон» податкового керуючого та здійснювати інші заходи та вчиняти інші дії, направлені на погашення (стягнення) податкового боргу, визначеного в податковій вимозі заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Маласай О.Б. від 16.02.2017 року №745-17/63 на суму 4817996,20 грн.;
- заборони Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області та податковому керуючому (у разі його призначення) описувати майно Приватного підприємства «Еталон» в податкову заставу, проводити опис майна Приватного підприємства «Еталон» для його продажу у випадках, передбачених Податковим кодексом України, здійснювати адміністративний арешт майна Приватного підприємства «Еталон», вчиняти дії направлені на ліквідацію Приватного підприємства «Еталон» з метою задоволення податкової вимоги заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Маласай О.Б. від 16.02.2017 року №745-17/63 на суму 4817996,20 грн.
В обґрунтування поданого клопотання позивачем зазначено, що:
- за відсутності узгодженого податкового боргу, податкова прийняла незаконне рішення про опис майна у податкову заставу та податкову вимогу, так само й дії відповідача такими (застосування, надіслання тощо), що здійсненні всупереч встановленому профільним податковим законодавством України порядку;
- існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, адже вчинення дій відповідачем, які позивач просить заборонити, призведе до зупинення його господарської діяльності. Оскільки подання адміністративного позову не зупиняє дію рішення заступника начальника ГУ ДФС України у Дніпропетровській області Маласай О.Б. 16.02.2017 року №745-17/63, а таке рішення є очевидно протиправним й існує реальна загроза його виконання;
- опис майна позивача та вчинення відповідачем дій направлених на погашення податкового боргу, який не визнається позивачем і по суті є подвійною сплатою одного і тож виду податку (податку на додану вартість), призведе до зупинення господарської діяльності позивача, що буде мати прямі негативні наслідки.
Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Згідно частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
За наведеним у Податковому кодексу України визначенням податкова вимога це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (підпункт 14.1.153 пункту 14.1 статті 14).
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 591.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до податкової вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.02.2017 року №745-17/63 станом на 15.02.2017 року сума податкового боргу ПП «Еталон» (код 25524885) за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 4817996,23 грн., у тому числі по податку на додану вартість (14010100):
- основний платіж - 2544138,90 грн.;
- штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 1272416,50 грн.;
- пеня - 1001440,83 грн.
Належить зазначити, що з матеріалів справи та поданого позивачем клопотання неможливо встановити які саме грошові зобов'язання включені до оскаржуваної податкової вимоги, у тому числі на яких підставах нарахована пеня в сумі 1001440,83 грн.
Згідно положень статей 88, 89 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 91.1 статті 91 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого.
Таким чином, умовою для винесення керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу, проте, як зазначено вище, доводи позивача про відсутність у Приватного підприємства «Еталон» податкового боргу та неузгодження визначених у податковій вимозі податкових зобов'язань не підтверджені належними доказами, крім того, позивач не довів, що володіє майном, яке може бути описане у податкову заставу.
Також, не знаходять свого підтвердження доводи позивача щодо вчинення відповідачем дій, направлених на погашення податкового боргу, який не визнається позивачем, оскільки стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, яка у розглянутому випадку винесена 16 лютого 2017 року.
Позивач, заявляючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, не довів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, не зазначив обґрунтованих причин для їх застосування, та ймовірного нанесення шкоди шляхом опису майна підприємства та вчинення дій направлених на його продаж, а також ліквідацію позивача, з урахуванням чого суд зазначає про неспіврозмірність заявлених до застосування заходів до предмету спору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про передчасність та необґрунтованість заявленого клопотання.
Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання Приватного підприємства «Еталон» про забезпечення позову в адміністративній справі №804/1912/17 - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Верба