Справа № 815/250/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/250/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кучми А.М.

представника відповідача Кисельова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить визнати неправомірним та скасувати рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 16.12.2016 року про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що строк дії ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами починається з наступного дня після дати їх видачі, а закінчується датою, яка зазначена днем їх видачі, через один рік. В свою чергу, термін визначається вказівкою на календарну дату, тобто конкретний день, який чітко зазначений у ліцензії. З огляду на наведені приписи, початком строку здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами позивачки за ліцензіями є 18.04.2015 р, а останнім днем провадження відповідної діяльності за цими дозвільними документами є - 18.04.2016 року. Висновки відповідача про те, що продаж алкогольних та тютюнових виробів 18.04.2016 був здійснений без ліцензій, не грунтується на приписах закону, а відтак є протиправним.

Крім того, позивач стверджує, що нею не здійснювався продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів 19.04.2016 року, що підтверджується касовими чеками та довідкою ТОВ Фірма "Торгтехніка".

Позивач та його представник в судовому засідання підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції зазначив, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами , видані ФОП ОСОБА_1 терміном дії до 18.04.2016 року, реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів в період від 18.04.2016 року призводить до порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Відповідач на підставі ст.1 Закону України "Про державну податкову службу" є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового та іншого законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому позовні вимоги щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Так, у відповідності до п.п. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80 ПК України, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1, (код ЄДРПОУ НОМЕР_2), за адресою: АДРЕСА_1, крамниця «Леон», з питань виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і пального на підставі наказу Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області на проведення фактичної перевірки від 22.11.2016 року за № 405.

За результатами перевірки був складений акт від 23.11.2016 року, на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.12.2016 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 34000 грн.

Перевіркою встановлено порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №. 481/95-ВР) через здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі.

Також перевіркою встановлено порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", оскільки, в ході проведення фактичної перевірки 23.11.2016 року, встановлено здійснення реалізації товарів 19.04.2016 року, тобто після закінчення строку на який була видана ліцензія.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З урахуванням зазначеного, до ФОП ОСОБА_1 застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн. за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог статті 1 Закону № 481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до частини 2 статті 251 ЦК України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 252 ЦК України).

Статтею 252 Цивільного кодексу України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Також, відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, потової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним в плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом- сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилання боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у т.ч. їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 1 статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року за № ETS-076, встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках почи наються опівночі "dies a quo" і спливають опівночі "dies ad quem".

За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Згідно з ч.18 ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкоголь ними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самовря дування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Таким чином, суб'єкт господарювання має право здійснювати торгівлю алкогольними напоями до дати зазначеної в ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, при цьому, останнім днем торгівлі буде дата, яка зазначена останнім днем у ліцензії.

Відповідно до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами Серія АЕ №603624 та Серія АЕ №608489 (а.с.10,11) термін дії ліцензії визначений до 18.04.2016 року.

Таким чином, дата 18.04.2016 року входить до ліцензійного терміну, в зв'язку із чим, реалізація за вказаними ліцензіями алкогольних напоїв та тютюнових виробів 18.04.2016 року є правомірною поведінкою позивача, а тому не є порушенням вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР.

Крім того, згідно листа Інституту української мови НАН України від 31.03.2015 року № 307/209 (за підписом директора Інституту, доктора філологічних наук, професора П. Ю. Гриценка) такого змісту (дослівно):

"Прийменники до і по в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. У межах цього спільного часового значення розрізняються лише сферами свого використання: до вживають в офіційно-діловому стилі, передусім у текстах ділових документів - накази, заяви, розпорядження тощо, по закріплений за розмовним стилем. Отже, в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь потрібно використовувати лише прийменник до.

Кінцева дата 31.12.2015 року входить до визначеного часового терміну, вона є останнім днем чинності або виконання чого-небудь. Тому вживати після цієї дати прислівник включно зайве".

Отже, кінцева дата є остатнім днем терміну без необхідності зазначення прислівника "включно".

Оскільки під час офіційного з'ясування обставин не підтвердився факт без ліцензійної торгівлі позивачем алкогольними напоями та тютюновими виробами 18.04.2016 року, прийняте за це порушення податкове повідомлення рішення від 16.12.2016 року № не є законним, в зв'язку із чим, позовні вимоги про визнання його не чинним підлягають задоволенню на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Разом з тим до спірного податкового повідомленн-рішення включена штрафна санкція за здійснення безліцензійної торгівлі позивачем алкогольними напоями та тютюновими виробами 19.04.2016 року, яка також підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Між позивачем по справі ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Фірма «Торгтехніка» укладено договір №415/4041/2013 від 27.05.2013 року на сервісне обслуговування та ремонт РРО.

02.02.2017 року ТОВ Фірма «Торгтехніка» надана довідка №17 про те, що Z-звіт №2123 датований 18.04.2016 року, а наступний Z-звіт №2124 датовано 30.04.2016 року. З 19.04.2016 року по 29.04.2016 року включно РРО не працював.

Інформація, викладена в довідці підтверджується копіями Z-звітів.

Суд вважає надані позивачем докази допустимими та належними в розумінні приписів ст. 70 КАС України, оскільки містять інформацію щодо предмету доказування.

При цьому, суд вважає докази, надані відповідачем у вигляді роздруківки з інформаційної бази Державної фіскальної служби України, неналежними, оскільки відповідачем не надано зареєстрованих атестатів відповідності КСЗІ інформаційних баз фіскальної служби відповідно до наказу Адміністрації Держспецзв'язку №93 від 16.05.2007 року та «Порядку організації проведення експертних випробувань в сфері технічного захисту інформації у Міністерстві доходів і зборів України», погодженого Адміністрацією Держспецзв'язку листом №08/02/03-5258 від 31.10.2013 року.

За правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 16.12.2016 року про застосування штрафних санкцій.

Стягнути з Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2) суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- квитанцією № 20285870 від 04.01.2017 р. у сумі 640, 00 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.