Справа № 2а-12850/10/2670
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Київ К/800/14243/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Іваненко Я.Л.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арселен»

на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Арселен» до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції (далі - ВДВС ГУЮ) у м. Києві, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав», про визнання протиправними дій щодо передачі матеріалів виконавчого провадження, проведення конкурсу для відбору спеціалізованої організації та укладення договору на проведення прилюдних торгів,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ТОВ «Арселен» звернулося до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що у порушення вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач провів конкурс по відбору спеціалізованої організації та уклав договір на проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна.

Посилаючись на порушення права на законний порядок проведення виконавчих дій, позивач просив суд: визнати протиправними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві та ВДВС ГУЮ у м. Києві щодо передачі матеріалів виконавчого провадження №15402057 для здійснення заходів стосовно передачі майна ТОВ «Арселен» на реалізацію та організації конкурсу; визнати протиправними дії ВДВС ГУЮ у м. Києві щодо проведення конкурсу для відбору спеціалізованої організації, укладення договору від 21 липня 2010 року №11045 про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Арселен» в ході виконавчого провадження № 15402057.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2016 року закрито провадження у справі і роз'яснено позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року змінено ухвалу суду першої інстанції та зазначено, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

У касаційній скарзі ТОВ «Арселен» порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем оскаржуються дії державного виконавця в ході виконання виконавчого напису нотаріуса.

Третя особа у запереченнях на скаргу посилається на те, що судове рішення суду апеляційної інстанції, яким змінено судове рішення суду першої інстанції, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 30 вересня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на об'єкт незавершеного будівництва - домоволодіння, яке складається з двох будинків під літерами "К" та "Л", що розташовані на земельній ділянці, площею 0,0826 га, кадастровий № НОМЕР_1, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ТОВ «Арселен» для задоволення вимог Відкритого акціонерного товариства «Банк Богуслав» на загальну суму 8 642 820,88 грн.

Постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві від 21 жовтня 2009 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

30 листопада 2009 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - домоволодіння, яке складається з двох будинків під літерами "К" та "Л", що розташовані на земельній ділянці, площею 0,0826 га; земельна ділянки площею 0,0826 га, кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою від 24 червня 2010 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для проведення актуалізації звіту вартості описаного майна.

30 червня 2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» передано звіт з незалежної оцінки нерухомого майна, відповідно до якого ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні) становить 8 126 823 грн.

Листом від 01 липня 2010 року старший державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві направив сторонам виконавчого провадження копію зазначеного висновку (звіту).

Не погоджуючись з діями ВДВС ГУЮ у м. Києві щодо здійснення заходів стосовно передачі майна ТОВ «Арселен» на реалізацію та організації конкурсу з проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Арселен» в ході виконавчого провадження № 15402057, позивач звернувся до суду з позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що даний спір про оскарження дій щодо організації (проведення) прилюдних торгів, пов'язаний зі зміною права власності, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, з такими висновками судів погодитись не можливо.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із частиною 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи те, що позивач є учасником виконавчого провадження та оскаржує дії державного виконавця в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, колегія суддів дійшла висновку про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Тому судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

При розгляді справи судам слід врахувати те, що прилюдні торги щодо реалізації майна відбулись і майно ТОВ «Арселен» реалізоване.

Самі по собі дії державного виконавця, які виразилась у передачі на прилюдні торги арештованого майна, не є захистом публічного порядку, оскільки не відновлює права позивача на майно. Визнання таких дій протиправними не призведе до повернення майна попередньому власнику.

При переході майна у володіння третіх осіб за договором про його відчуження право власника, який не є стороною цього договору, за змістом статей 216, 388 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України може бути захищене лише шляхом пред'явлення позову про витребування майна від добросовісного набувача. Такий позов залежно від суб'єктного складу сторін спору розглядається за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Оскільки відновлення того становища, яке існувало до проведення прилюдних торгів, неможливе у зв'язку з відчуженням майна, що перебувало під заставою, суди не звернули увагу на те, що визначений позивачем спосіб відновлення порушеного права (зобов'язання відповідача повернути виконавчий документ без виконання стягувану), не призведе до вирішення спору.

За змістом частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із передбачених статтею 11 ЦК України підстав у цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносинах, розглядаються судами у порядку цивільного судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, зокрема щодо оскарження його дій та бездіяльності. Проте ця норма має застосовуватися з урахуванням положень статей 216, 386, 388, 392, 393 ЦК України щодо способів захисту права власності, а також положень Цивільного процесуального та Господарського процесуального кодексів України стосовно юрисдикції судів.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 12 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, та інших до Шаринської сільської ради Уманського району Черкаської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Шарин», Фермерського господарства «Кравчукові» про визнання незаконними та скасування рішень.

При розгляді справи суду слід визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту вимогам КАС України, чи забезпечує ефективне поновлення в правах вирішення цього спору, оскільки в разі відчуження майна, правова оцінка бездіяльності відповідача та порушенням, допущеним при проведенні прилюдних торгів, може бути дана при розгляді спору про право. А також необхідно визначити чи є підстави для самостійного визнання протиправними дій відповідача, внаслідок якої виникли правовідносини, пов'язані з переходом права власності на майно.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому, судові рішення, підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арселен» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Я.Л. Іваненко
Ю.К. Черпак