Справа № 820/4945/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2017 р. № 820/4945/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Вождаєвій М.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Чугуївський комунальний комплекс" до Державної екологічної інспекції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Чугуївська саночистка" про скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство "Чугуївський комунальний комплекс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області, в якому просить суд скасувати припис № 38/03-09 від 22.06.16 застосований до Комунального підприємства "Чугуївський комунальний комплекс" Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

Ухвалою суду від 01.12.2016 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Чугуївська саночистка".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при проведення перевірки, яка стала підставою винесення спірного припису, не було враховано факт договірних відносин між КП "Чугуївський комунальний комплекс" та Комунальним підприємством "Чугуївська саночистка" в контексті визначення відповідальної особи за отримання дозвільних документів. Позивач вважав, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів повинен отримуватись не позивачем, а Комунальним підприємством "Чугуївська саночистка", як орендодавцем та власником полігону ТПВ

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що під час перевірки підприємства позивача було встановлено відсутність в останнього, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, що є порушеннями вимог Закону України "Про охорону атмосферного повітря", отже саме позивач повинен виконати спірний припис в частині дозволу на викиди. Щодо тверджень позивача, відносно відсутності у нього вказаного обов'язку, відповідач зазначав, що такі доводи суперечать п. 8.4 договору оренди полігону твердих побутових відходів, за яким позивач зобов'язується дотримуватись екологічної безпеки шляхом додержання відповідних законодавчих актів.

У судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 було підтримано позовні вимоги, з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, яку останній просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 проти позову заперечував з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, є належним чином повідомлений, в силу приписів ч.11 ст. 35 КАС України, про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути дану справу без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Між КП "Чугуївська саночистка" (орендодавець) та КП "Чугуївський комунальний комплекс" (орендар) 01.07.2013 укладено договір № 32 оренди полігону твердих побутових відходів, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування полігон твердих побутових відходів, розташований на земельній ділянці, яка знаходиться на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області .

Державною екологічною інспекцією у Харківській області було проведено планову перевірку дотримання КП "Чугуївський комунальний комплекс" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, результати якої викладено в акті № 297/01-04 ( а.с.11-19).

Висновки перевірки свідчать про наявність кола порушень вимог відповідних законодавчих актів.

Вказана обставина стала підставою видання відповідачем припису від 22.06.2016 № 38/03-09 про усунення порушень ( а.с.9-10) шляхом:

- забезпечення на підприємстві ведення первинного обліку за операціями утворення та рухом відходів по формі 1-ВТ;

- у разі необхідності проведення державної екологічної експертизи, отримання позитивного висновку державної екологічної експертизи на експлуатацію полігона ТПВ;

- отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

- надання до Державної екологічної інспекції у Харківській області довідку про час роботи технологічного обладнання, від якого здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період роботи без дозволу, окремо (в годинах), копію дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря завірений у встановленому порядку, інвентаризацію та обґрунтовуючі матеріали;

- здійснення виробничого контролю за охороною атмосферного повітря на підприємстві;

- вирішення питання щодо взяття підприємства на державний облік у галузі охорони атмосферного повітря;

- складання та подання Державної статистичної звітності;

- надання до Державної екологічної інспекції у Харківській області накази про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами;

- надання до Державної екологічної інспекції у Харківській області плану організації роботи у сфері поводження з відходами;

- визначення складу і властивості відходів, що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища;

- складання та подання статистичної звітності щодо поводження з відходами;

- проведення контролю вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин пересувних джерел підприємства;

- розроблення реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів;

- перегляду паспорту місця видалення відходів за результатами спостережень;

- обладнання полігону ТПВ локальною мережею спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод в місці розташування полігону ТПВ;

- проведення проміжної ізоляції між ярусами полігону;

- відновлення нагірної канави для запобігання витікання за межі полігона забруднених поверхневих вод та дренажної траншеї.

Наявністю вказаного припису позивач обумовлював своє звернення у судовому порядку за його скасуванням, оскільки вважав, що для встановлення події правопорушення, відповідачем не було належним чином доказано наявність сукупності факту викиду шкідливих речовин у атмосферне повітря чи шкідливий фізичний вплив на нього та відсутність на такий викид чи шкідливий вплив спеціального дозволу. Крім того відповідачем не підтверджено, що джерела викидів віднесено до таких, які потребують спеціального дозволу. Також, на думку позивача, для віднесення будь - якої речовини до категорії забруднюючої, необхідно встановити, що її кількість та концентрація перевищили встановлені норми, чого відповідачем зроблено не було. Поряд з цим, на думку позивача, відповідачем не було враховано факт договірних відносин між КП "Чугуївський комунальний комплекс" та Комунальним підприємством "Чугуївська саночистка" щодо того, що п.5.3 Договору оренди полігону ТПВ визначено оформлення дозвільних документів на право здійснення діяльності з захоронення ТПВ на період оренди полігону у встановленому законом порядку, проводить орендодавець.

Таким чином, позивач вважав, що вказаний припис повинен бути пред'явлено не позивачу, а КП "Чугуївська саночистка".

Водночас, відповідач посилався на законність припису, оскільки, на його думку, позивач, який обтяжений обов'язком з дотримання вимог чинного природоохоронного законодавства у процесі здійснення своєї господарської діяльності та відповідно до п. 8.4 Договору, такого обов'язку не виконав.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов тощо.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі - Положення №454/2011).

Відповідно до п. 7 Положення №454/2011, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно з п. 4 Положення №454/2011, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, законодавства про поводження з відходами; законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, тощо.

Згідно пп.5 п.6 Положення №454/2011,Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право: проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження;

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства ( п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами унормовано ст. 17 Закону України "Про відходи".

Обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря унормовані ст.10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Так, згідно вказаної норми, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти

підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів.

Крім того, за приписами ст. ч.ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і

небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним

органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, субєкту господарювання, обєкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Судом встановлено, що станом на час проведення перевірки господарська діяльність позивачем здійснювалась з порушенням вимог природоохоронного законодавства, що відображено в акті перевірки.

Щодо спірного припису, відносно частини вимог, зазначених у ньому, у судовому засіданні представник позивача погодився з такими, а саме: про забезпечення на підприємстві ведення первинного обліку за операціями утворення та рухом відходів по формі 1-ВТ; здійснення виробничого контролю за охороною атмосферного повітря на підприємстві; складання та подання Державної статистичної звітності; надання до Державної екологічної інспекції у Харківській області накази про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами; надання до Державної екологічної інспекції у Харківській області плану організації роботи у сфері поводження з відходами; складання та подання статистичної звітності щодо поводження з відходами.

Проте, в даній частині позивачем не надано доказів щодо його виконання.

Щодо решти вимог припису, позивач зазначав, що він не є власником об'єкту оренди, відтак, останні повинні бути пред'явлені саме орендодавцю.

При цьому, позивач звертав у даному контексті увагу на п.5.3 Договору, відносно обов'язку оформлення дозвільних документів саме орендодавцем.

Проте, суд не погоджується з даними твердженнями з огляду на той факт, що в ході перевірки контролюючим органом фактично з'ясовувалось дотримання вимог природоохоронного законодавства саме Комунальним підприємством "Чугуївський комунальний комплекс" в процесі здійснення господарської діяльності .

Відповідно до Конституції України ( ст. 19) правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За таких обставин суд зазначає, що позивач у процесі здійснення своєї господарської діяльності обов'язку з додержання вимог відповідних законодавчих актів з екологічної безпеки не виконав, при цьому Комунальне підприємство "Чугуївська саночистка", як власник орендованого майна, не повинен здійснювати за позивача такі дії.

Щодо посилань позивача на п.5.3 договору щодо обов'язку оформлення дозвільних документів саме орендодавцем суд зазначає, що вказаним пунктом передбачено зазначене лише в частині здійснення діяльності з захоронення ТПВ.

У той же час, в ході перевірки позивача встановлено відсутність в останнього дозволу на викиди забруднюючих речовин саме в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Крім того, якщо й розглядати вказаний спір в аспекті договірних правовідносин між КП "Чугуївська саночистка" (орендодавець) та КП "Чугуївський комунальний комплекс" (орендар), наявність порушень позивачем вимог природоохоронного законодавства, одночасно свідчить про порушення останнім вимог п.8.4 Договору, щодо обов'язку позивача - дотримуватись екологічної безпеки шляхом додержання вимог Закону України "Про відходи", природоохоронного законодавства України, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання полігону ТПВ.

Водночас, суд зазначає, що за змістом ст. 1 Закону України " Про охорону атмосферного повітря" джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Відповідно до п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10.09.2008 N 464 ( зареєстр. в Мінюсті 15 січня 2009 р. за N 18/16034 ) акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності ", документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

У разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об'єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування)

підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом ( ч.4 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності ") .

Відповідно до п.11 Переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 № 808, діяльність із поводження з відходами: небезпечними (збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення); побутовими (оброблення, перероблення, утилізація, знешкодження і захоронення) відноситься до такої, що становить підвищену екологічну небезпеки.

Підсумовуючи наведене, відповідні дозвільні документи на викиди забруднюючих речовин саме в атмосферне повітря стаціонарними джерелами повинні бути отримані саме КП "Чугуївський комунальний комплекс".

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ст. 19 Конституції України).

Розглядом справи встановлено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв в межах та у спосіб, передбачений законодавством, та, складаючи спірний припис, обґрунтовано виходив з наявності порушень позивачем, у ході здійснення його господарської діяльності, норм законодавства у сфері екологічної безпеки.

За таких обставин, у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Чугуївський комунальний комплекс" до Державної екологічної інспекції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Чугуївська саночистка" про скасування припису від 22.06.16 № 38/03-09 - належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Чугуївський комунальний комплекс" до Державної екологічної інспекції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Чугуївська саночистка" про скасування припису від 22.06.16 № 38/03-09 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2017.

Суддя Мар'єнко Л.М.