Справа № 522/13625/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/13625/16-а

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Джабурія О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років неправомірною та скасувати рішення № 193 від 12.07.2016 року. Визнано достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 22 роки 6 місяців 2 дні, у тому числі зі стажем роботи на прокурорських посадах 11 років 7 місяців 6 днів та на посадах державних службовців 10 років 10 місяців 26 днів. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 08.07.2016 року у розмірі 82% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців роботи перед зверненням за призначенням пенсії відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 540 від 08.07.2016 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 КАС України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Суддя-доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2016 року постановою Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням 19.10.2016 року управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору.

08 грудня 2016 року ухвалою суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси було повернуто апелянту у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду.

22.03.2017 року управлінням Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси було повторно подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 22.09.2016 року. Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в якому зазначено про те, що відповідно до вимог п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в редакції, що діяла до 01.09.2015 року, Пенсійний фонд та його органи були звільнені від сплати судового збору, а тому витрати на сплату судового збору не були передбачені кошторисом управління. На момент спливу строку на апеляційне оскарження управління не мало пільг по сплаті судового збору, та не мало кошті на його сплату.

В свою чергу, 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та звільнено органи Пенсійного фонду України від сплати судового збору.

З огляду на викладене апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Дослідивши подане клопотання суддя приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення управлінню Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у зв'язку з відсутністю поважних причин його пропуску.

Посилання апелянта на відсутність можливості сплати судового збору не можна визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Стаття 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а також ухвали суду першої інстанції окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, можуть скористатися правом на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб'єкту владних повноважень право у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Враховуючи наведене, вказані відповідачем обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства України, приходжу до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху для надання апелянтом доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

При цьому виконання зазначених вимог повинно бути здійснено у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст.108, ст.ст.187, 189 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року залишити без руху.

Запропонувати управлінню Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати докази підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, у відповідності до чинного законодавства.

Cуддя: О.В. Джабурія