Справа № 539/448/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 р.Справа № 539/448/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Власової Світлани Миколаївни на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2017р. по справі №539/448/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо виплати позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в розмірі меншому, ніж передбачено ст. 12 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-Х1І;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.12 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат;

- зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити виплату позивачу недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 12 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із судовим рішенням, представником ОСОБА_1 - адвокатом Власовою Світланою Миколаївною подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2017 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження їй розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про те, що позивачем без поважних причин було пропущено встановлений законодавством строк звернення до суду.

Відповідачі правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористались.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись.

Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі позивача та його представника.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем було без поважних причин пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, за правилами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд, отримавши позов, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених главою 8 КАС України строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

У випадку, коли суб'єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена у постанові від 24.11.2015 року по справі №П/800/259/15.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не з'ясував чи порушені суб'єктивні права, свободи або інтереси позивача, якщо так, то в чому полягають і коли сталися такі порушення, якщо вони мали місце, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про залишення без розгляду адміністративного позову є передчасними.

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

За змістом частини 4 статті 204 КАС України, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2017р. по справі №539/448/17 не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 199 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової, про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Власової Світлани Миколаївни задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2017р. по справі №539/448/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Бенедик А.П.
Судді Мельнікова Л.В. Донець Л.О.
Повний текст ухвали виготовлений 29.03.2017 р.