Справа № 522/23365/16-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/23365/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 3-тя особа публічне акціонерне товариство "Східно-Український банк "Грант" про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Малиновського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 3-тя особа публічне акціонерне товариство "Східно-Український банк "Грант" про визнання протиправними дій щодо засвідчення печаткою надпису у п.2 розділу «відмітки судового виконання про виконання (рішення/вироку) або про повернення стягувачу із зазначенням повернення» наступного змісту : «03.12.2014 відмовляю за ст. 26 п. 4 держ. вик.» та проставлення відбитку печатки у виконавчому листі № 509/2261/13-ц, який видано 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2013 р. на користь ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» відносно боржника ОСОБА_1 та визнання цього напису недійсним.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 3-тя особа публічне акціонерне товариство "Східно-Український банк "Грант" про визнання протиправними дій закрито.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, судом порушено вимоги п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, що є підставою для скасування ухвали про відмову у відкритті провадження та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом предметом даного позову є визнання неправомірними дій Другого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, які були вчинені ним щодо виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, боржником за яким є ОСОБА_1

Як вбачається з адміністративного позову, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду стали дії Другого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ щодо нібито незаконного проставляння на виконавчому листі № 509/2261/13-ц відмітки про те, що 03.12.2014 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на підставі п. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», було відмовлено ПАТ «БАНК «ГРАНТ» у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області. Тобто, ОСОБА_1, як сторона виконавчого провадження - боржник, права якого, як вона вважає, порушено, подала даний адміністративний позов до суду, в якому просила суд визнати неправомірними дії Другого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, які були вчинені державним виконавцем саме під час відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У розумінні статті 15 зазначеного Закону сторонами виконавчого провадження с стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що даний позов належить розглядати в порядку цивільного судочинства, а не в порядку адміністративного судочинства.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписи ч. 1 ст. 181 КАС України визначають, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведеного випливає, що встановлення законом іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень судів загальної юрисдикції, ухвалених у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція була висловлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 року у справі №825/2566/14, від 11.11.2015 року у справі №6-2187цс15, від 13.01.2016 року у справі №6-2850цс15.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, така ж позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.01.2016 року у справі №К/800/23271/15.

Як вбачається з матеріалів цієї адміністративної справи, в межах її провадження не розглядаються рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах:

- у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

- з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

- щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Разом з тим Приморський районний суд м. Одеси не ухвалював рішення від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц та не видавав ПАТ «БАНК «ГРАНТ», як стягувану, виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, щодо виконання якого у цій адміністративній справі розглядає питання з приводу визнання протиправними дій Другого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ.

З матеріалів справи вбачається, що рішення було ухвалене 05.09.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області у цивільній справі № 509/2261/13-ц, у порядку цивільного судочинства. На виконання цього рішення суду, безпосередньо Овідіопольським районним судом Одеської області 19.11.2013 року був виданий виконавчий лист № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року. Боржником за цим виконавчим листом є ОСОБА_1, а стягувачем - ПАТ «БАНК «ГРАНТ».

У межах розгляду цієї справи оскаржуються дії Другого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, вчинені ним саме під час відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання свого рішення від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц.

ОСОБА_1, саме як учасник, сторона у виконавчому провадженні - боржник, звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з вказаним адміністративним позовом про оскарження дій державної виконавчої служби. А тому її твердження про те, що вона звернулась до Приморського районного суду м. Одеси не як учасник виконавчого провадження, є хибними та суперечать змісту поданого нею адміністративного позову.

З огляду на зазначене оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні та в межах розгляду даної справи оскаржуються дії Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, вчинені ним саме під час відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання рішення від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц, тому справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, шо ухвала суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм процесуального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та винесено ухвалу з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст..195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик