Справа № 462/3277/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 876/2168/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Пилявки Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова на додаткову постанову Залізничного районного суду м.Львова від 26 січня 2017 року в адміністративній справі № 462/3277/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язан-ня провести перерахунок і доплату пенсії за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із вказаним позовом, у якому, з уточненням позовних вимог, просила:

- поновити строк для звернення до суду з 01 січня 2015 року в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова (далі - УПФУ в Залізничному районі м.Львова, Відповідач) стосовно зміни відсотка обчислення пенсії;

- визнати протиправними дії Відповідача щодо зміни відсотка обчислення пенсії з 90% на 80%, з 01 січня 2015 року;

- зобов'язати Відповідача провести перерахунок її пенсії і дорахувати 10% різниці між встановленими 90% при призначенні пенсії та самовільно зниженими 80% з моменту незаконного зниження, а саме з 01 січня 2015 року;

- визнати протиправними дії Відповідача стосовно відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/1030 від 09 червня 2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку;

- зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від місячного заробітку, що становить 11 225,05 грн, починаючи з 01 січня 2016 року та виплатити заборгованість, що виникне на день проведення такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, і надалі здійснювати відповідні виплати без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПФУ в Залізничному районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09.06.2016 року.

Зобов'язано УПФУ в Залізничному районі м.Львова здійснити ОСОБА_2 перерахунок розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівників прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09.06.2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням отриманих доплат.

У решті позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило УПФУ в Залізничному районі м.Львова, яке з підстав неповноти з'ясування обставин, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та поставити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу УПФУ в Залізничному районі м.Львова було повернуто особі, яка її подала, з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, яку було залишено без руху.

Після закінчення терміну на оскарження цієї ухвали постанова Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 року набрала законної сили.

Позивач ОСОБА_2 постанову суду першої інстанції не оскаржувала.

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про ухвалення додаткового рішення та просила:

- винести додаткове рішення, у якому зазначити, що УПФУ в Залізничному районі м.Львова зобов'язане здійснити перерахунок розміру призначеної їй пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівників прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09 червня 2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року, та здійснити відповідні виплати з урахуванням отриманих доплат, без обмеження граничного розміру пенсії, як це передбачено правовими позиціями та висновками Конституційного суду.

За результатами розгляду цієї заяви Залізничний районний суд м.Львова 26 січня 2017 року прийняв додаткову постанову, якою зобов'язав УПФУ в Залізничному районі м.Львова здійснити ОСОБА_2 перерахунок розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівників прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09 червня 2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням отриманих доплат.

Не погодившись із прийнятою додатковою постановою, її оскаржило УПФУ в Залізничному районі м.Львова, яке вважає, що при ухваленні ціє постанови суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального і процесуального права.

Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просив скасувати додаткову постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійного системи», який встановлює обмеження пенсії максимальним її розміром, вказані обмеження не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Оскільки, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 року не було вирішено вимогу позивача про зобов'язання УПФУ в Залізничному районі м.Львова провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно цього Закону без обмеження граничного розміру, з приводу чого судом досліджувались докази, є підстави для прийняття додаткової постанови відповідно до пункту 1 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні положення закріплені в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» (далі - постанова Пленуму ВАСУ), де в пункті 17 зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Проте, як видно із постанови Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 року, суд розглянув позовні вимоги ОСОБА_2 по суті і в повному обсязі, в т.ч. й вимогу позивача про зобов'язання УПФУ в Залізничному районі м.Львова провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно цього Закону без обмеження граничного розміру і в цій частині прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Висновки з цього питання та підстави для відмови в задоволенні цих вимог викладені судом в абзацах тридцять першому і тридцять другому описово-мотивувальної частини цієї постанови.

Суд, зокрема, зазначив й те, що відповідач не обмежував максимального розміру пенсії, яка має виплачуватися позивачу, тому вимоги щодо цього є безпідставними.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Крім того, приймаючи додаткову постанову, всупереч вищезазначеним положенням постанови Пленуму ВАСУ, суд першої інстанції змінив по суті основне рішення в частині вимог позивача про зобов'язання УПФУ в Залізничному районі м.Львова провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно цього Закону без обмеження граничного розміру.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуально права, що призвело до неправильного вирішення питання, через що додаткова постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова задовольнити.

Додаткову постанову Залізничного районного суду м.Львова від 26 січня 2017 року в адміністративній справі № 462/3277/16-а скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 462/3277/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок і доплату пенсії за вислугою років відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді Л.Я.Гудим

В.В.Гуляк

Постанова складена у повному обсязі 27 березня 2017 року.