Справа № 580/387/17
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/387/17
Номер провадження 2-а/580/34/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2017 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценко В. А.

при секретарі Радковській О.В.

розглянувши позовну заяву департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про оскарження повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.02.2017 року;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про примусове виконання постанови Лебединського райсуду від 13.06.2013 року по справі № 580/978/13-а щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 707 грн. 40 коп., як виплаченої тимчасової державної допомоги, та виконавчий лист. 21.02.2017 року департаменту повідомленням державного виконавця було повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, в звязку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Позивач не погоджується з вказаною вимогою державного виконавця і вважає її незаконною та безпідставною, а тому позивач звернувся до суду та просив скасувати повідомлення державного виконавця від 21.02.2017 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання за виконавчим листом № 580/978/13-ц та зобовязати відповідача прийняти його до виконання.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представниквідповідача в судове засідання також не з'явилася, в наданому суду запереченні проти задоволення позовних вимог заперечила, мотивувавши тим, що департамент соціального захисту населення Сумської міської ради не є державним органом і не підлягає під перелік стягувачів, який відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» звільняється від сплати авансового внеску та просила розглянути справу у її відсутності.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З постанови (а.с. 4), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 13.06.2013 року Лебединським райсудом позовні вимоги УПСЗН Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь УПСЗН Сумської міської ради кошти в сумі 707 грн. 40 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

З виконавчого листа (а.с. 5), дослідженого в судовому засіданні вбачається,

що 13.07.2013 року по справі № 580/978/13-а було видано виконавчий лист з строком його предявлення до виконання до 13.07.2014 року.

З заяви (а.с. 6), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 07.03.2017 року до Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшла заява від департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про примусове виконання виконавчого листа від 13.07.2013 року по справі № 580/978/13-а.

З повідомлення, супровідного (а.с.7), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 21.02.2017 року державним виконавцем було повернуто стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, в звязку з ненаданням підтвердження про сплату авансового внеску.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.06.2013 року Лебединським районним судом Сумської області прийнято постанову за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги, якою вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Постанова набрала законної сили 13.07.2013 року (а.с.5) і того ж дня Лебединським районним судом Сумської області видано виконавчий лист стягувачу.

15.02.2017 року департаментом було направлено на адресу Лебединського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області заяву про примусове виконання постанови суду та виконавчий лист по вищевказаній постанові.

21.02.2017 року департаменту повідомленням державного виконавця було повернуто виконавчий лист без прийняття до виконання у звязку з несплатою авансового внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (стаття 181 КАС).

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове

виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на

підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці , визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Статтею 19 згаданого Закону встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У відповідності до ст. 25 Закону, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Судом встановлено, що державним виконавцем Матюк Я.Б. 21.02.2017 року за вих. № 2360-13.8 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №580/978/13-а від 13.07.2013 з підстав, встановлених п.8 ст.4 та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.7), в зв?язку з не наданням підтвердження сплати авансового внеску.

Департамент соціального захисту населення Сумської області є виконавчим органом Сумської міської ради, відповідно до Положення про департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 30 березня 2016 року № 529 МР, він у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України, тобто він є органом місцевого самоврядування, а не державним органом, який звільняється від сплати авансового зобовязання на підставі ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

На думку суду, позивач не довів, що при виконанні органом місцевого

самоврядування делегованих функцій держави, він повинен бути звільнений

від сплати авансового платежу.

Тому суд вважає, що підстав для звільнення позивача від сплати авансового внеску у державного виконавця Матюк Я.Б. не було і його дії при винесенні рішення про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання є правомірними. Сам факт назви цього рішення не постановою, а повідомленням, не тягне за собою неправомірність прийнятого державним виконавцем рішення.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить висновку про законність оскаржуваного повідомлення та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 8,19,55 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 69, 70, 71, 181 КАС України, ст.ст. 8, 13, 18, 26, 50, 82 Закону України «Про виконавче провадження»;

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про оскарження повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії .

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: В. А. Стеценко