Справа № 808/1362/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2017 рокусправа № 808/1362/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 15.11.16 р.

відповідача: - не зявився

третя особа : - ОСОБА_3, дов. від 10.12.14, ОСОБА_4, дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області та ОСОБА_5

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16

за позовом ОСОБА_6

до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 ОСОБА_6 звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви, а. с.26-31), просив:

- визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастра у Бердянському районі Запорізької області по реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228, розташованої по пр.Пролетарський в місті Бердянську Запорізької області;

- зобов'язати державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастра у Бердянському районі скасувати у Поземельній книзі Державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реєстрація спірної земельної ділянки проведена з порушенням на підставі технічної документації, що не відповідає чинному законодавству, оскільки під час складання технічної документації та проведення кадастрової зйомки, межі земельної ділянки не погоджені з ОСОБА_6, який є суміжним власником, крім того, спірна земельна ділянка є проїздом та віднесена до земель загального користування, а отже не може бути передана у власність, і відносно даної земельної відповідач без відповідного рішення не може визначати цільове призначення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 4 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним дії державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі по реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228, розташованої по пр.Пролетарський в місті Бердянську Запорізької області;

- зобов'язано державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастра у Бердянському районі Запорізької області скасувати у Поземельній книзі Державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено;

- присуджено на користь ОСОБА_6 з бюджетних асигнувань Управління Держгеокадастра у Бердянському районі судові витрати у сумі 1102 грн. 40 коп.

Постанову суду в частині задоволених позовних вимог мотивовано протиправністю дій відповідача по реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228, з огляду на те, що при реєстрації відповідачем 10.06.2016 земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2014 році ПП «Інвестресурс», не зясовані критерії, наведені у ч.1 ст.25 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Разом з тим, судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:012:0228 віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови, на поточний момент знаходиться у комунальній власності і являється проїздом (заїздом) між домоволодіннями № 192, № 192-а та № 190 по пр.Пролетарському в м.Бердянську, і відповідно до даних Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка позивача по межі від точки А до точки Б межує з вищевказаним проїздом.

Так, суд вважає, що відповідач при обранні для земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 цільового призначення необґрунтовано обрав цільове призначення «для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» із просторовою привязкою до адреси домоволодіння №190-А по пр.Пролетарському у м.Бердянську, а не «землі загального користування», тобто порушив вимоги Секції К 18 підрозділу 18.00 «Класифікації видів цільового призначення земель».

При цьому відповідач не довів чому він не застосував «найбільш адекватне цільове призначення (для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд)» із просторовою привязкою до адреси домоволодіння № 192а по пр.Пролетарському у м.Бердянську, тобто до домоволодіння позивача.

Постанову суду в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастра у Бердянському районі обґрунтовано тим, що державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастра у Бердянському районі не міг здійснити реєстрацію наведеної земельної ділянки 10.06.2015 з огляду на те, що згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління Держгеокадастру у Бердянському районі зареєстроване як юридична особа 03.11.2015, а Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області припинено 28.03.2016, тому суд визнав протиправними дії саме державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, а не державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастра у Бердянському районі Запорізької області.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням Держгеокадастра у Бердянському районі подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 4 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову(а. с.108-113).

Скаржник зазначає, що, враховуючи положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012, державний кадастровий реєстратор приймає рішення про держану реєстрацію земельної ділянки виключно за заявою особи, якій за рішенням органу місцевого самоврядування - Бердянської міської ради, надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки передачі її у користування із земель комунальної власності. При цьому державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом місцевого самоврядування.

Також скаржник зазначає, що не можна погодитись із тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі імплементував у свою постанову висновки Бердянського міськрайонного суду Запорізької області викладені у заочному рішенні від 25.05.2016 по цивільній справі №310/5724/15-ц, вказуючи, що ним зясовано, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:012:0228 є проїздом між домоволодіннями №№ 190, 192, 192-А по пр.Пролетарському в м.Бердянську, оскільки у мотивувальній частині цього заочного рішення прямо встановлено, що «в судовому рішенні слово «проїзд» слід замінити на «земельна ділянка» у звязку з недоведеністю приналежності цієї земельної ділянки до проїзду».

При цьому скаржник зауважує, що в обґрунтування необхідності застосування в оскаржуваній постанові висновків Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, що викладені у заочному рішенні від 25.05.2016 по цивільній справі № 310/5724/15-ц, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до цього заочного рішення виявлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 точиться спір щодо користування земельною ділянкою й те, що відповідач начебто протиправно надав перевагу одному землекористувачу (ОСОБА_7 В.) перед іншим (ОСОБА_6 П.), призводить до поглиблення конфліктної ситуації, хоча на момент винесення оскаржуваної постанови даний спір вже було вирішено де-юре Бердянським міськрайонним судом.

Крім того, скаржник зазначає про порушення судом першої інстанції процесуальних норм, які полягають у заваді відповідачу у реалізації права, передбаченого ч.2 ч.2 ст.128 КАС України, через що внаслідок розгляду справи 04.07.2016 р. без участі представника відповідача, останній також був позбавлений права повідомлення та подання письмових пояснень, доказів, провести дебати із представником позивача.

Також, на думку скаржника, позивач здійснив зловживання своїми правами, навіть не знаючи, який конкретно Державний кадастровий реєстратор здійснював державну реєстрацію спірної земельної ділянки, а суд першої інстанції, в свою чергу не прийняв до уваги це твердження, порушив правила предметної підсудності визначеної у п.1 ч.2 ст.18 КАС України.

Окрім зазначеного, незрозумілим, на думку скаржника, є абзац 2 резолютивної частини оскаржуваної постанови, оскільки судом першої інстанції визнано дії державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Бердянському районі, тобто невідомого службовця органу державної влади, який на момент прийняття судового рішення припинив своє існування як юридична особа публічного права (з

28.03.2016).

Також певна суперечливість, на думку скаржника, є й в абзаці 5 резолютивної частини оскаржуваної постанови щодо присудження на користь позивача судових витрат у сумі 1102 грн. 40 коп., оскільки ані позивач, ані його представник протягом всього судового розгляду не збільшували розмір позовних вимог та не подавали відповідну письмову заяву.

Крім того, апеляційну скаргу на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 4 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16 подано ОСОБА_7, в якій остання просила прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову (а. с.193-195).

ОСОБА_7 наполягає на безпідставності висновку суду першої інстанції про те, що спірна земельна ділянка є проїздом до домоволодіння ОСОБА_6, оскільки земельна ділянка між домоволодіннями № 190 та № 192 по пр.Пролетарському у м.Бердянську є під'їздом до домоволодіння № 190, і на сьогодні земельна ділянка кадастровий номер :09:012:0228 фактично не є суміжною з новоствореними земельними ділянками - :09:012:0219 та :09:012:0220, що були утворені за рахунок поділу, який провели співвласники земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_8

ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилався на невірність визначення виду цільового призначення, не взявши до уваги, що відповідно до рішення Бердянської міської ради № 58 від 17.04.2014 (зі змінами, внесеними рішенням Бердянської міської ради № 29 від 12.05.2015) ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0225 га для обслуговування житлового будинку, який розроблено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також ОСОБА_7 звертає увагу, що суд першої інстанції посилається на ч.1 ст.72 КАС України та на встановлені рішенням від 25.05.2016 у цивільній справі № 310/5724/15-ц обставини, в той час як суд першої інстанції не врахував, що вказане судове рішення оскаржено ОСОБА_3 до апеляційного суду і станом на день подачі скарги, а також на теперішній час, ще не набрало законної сили.

В подальшому ОСОБА_3 звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою від 13.03.2017 про закриття провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.157 КАС України у зв'язку з ліквідацією особи, яка була стороною у справі, обґрунтовуючи заяву тим, що на підставі Постанови КМУ № 581 від 31.08.2016 наказом Держгеокадастра № 284 від 07.11.2016 ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальні органи Держгеокадастра в Запорізькій області, у тому числі і Управління Держгеокадастра у Бердянському районі Запорізької області, а отже ліквідовано і посаду Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастра у Бердянському районі Запорізької області, що є стороною у справі.

Провадження по справі призначено у відкритому судовому засіданні, проводились судові засідання, направлялись запити задля отримання додаткових письмових доказів, 28 лютого 2017 року відповідно до клопотання ОСОБА_7 судом розгляд справи призначено у режимі відео конференції.

Відповідно до матеріалів справи, наданих пояснень та доказів учасників процесу, судом встановлено наступне:

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2015 ОСОБА_6 є власником житлового будинку № 192а по проспекту Пролетарському у м.Бердянську (а. с.79) та земельної ділянки, розташованої по пр.Пролетарському, 192а, кадастровий номер :09:012:0220 (а. с.78).

З ОСОБА_8 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-06 від 03.06.2016) вбачається наступне:

- земельна ділянка з кадастровим номером :09:012:0228 за місцем розташування: м.Бердянськ, пр.Пролетарський, 190а,

- дана земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),

- форма власності комунальна,

- площа земельної ділянки 0,0206 га,

- державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої 04.08.2014 Приватним підприємством «Інвестресурс», на замовлення ОСОБА_3,

- державна реєстрація земельної ділянки здійснена 10.06.2015 Управлінням Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області (а. с.114).

ОСОБА_6, вважаючи, що дії відповідача з реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228 у Державному земельному кадастрі, проведено з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством, звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги Управління Держгеокадастру у Бердянському районі та ОСОБА_7 не підлягають задоволенню з таких підстав:

Матеріали справи містять рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, що викладені у заочному рішенні від 25.05.2016 по цивільній справі № 310/5724/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, третя особа - Бердянська міськрада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яким, зокрема, ухвалено:

- позовні вимоги задовольнити частково;

- усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_6 земельною ділянкою шляхом зобовязання ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9 демонтувати самовільно збудовану огорожу, яка перекриває земельну ділянку, розташовану між земельними ділянками домоволодінь № 190 та 192, 192-а по пр.Пролетарському в м.Бердянську Запорізької області (а. с.81, 82).

Даним заочним рішенням, зокрема, встановлено:

- що по сусідству з ОСОБА_6 у житловому будинку № 190 по пр.Пролетарському в м.Бердянську проживають ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9 і між домоволодіннями №№192, 192-а та 190 розташована земельна ділянка, яка не належить сторонам по справі, не знаходиться в їх користуванні і є власністю територіальної громади м.Бердянська;

- відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить також земельна ділянка площею 0,0068 га по пр.Пролетарському 190б, яка також межує з вказаним проїздом;

- відповідачами побудовано огорожу з воротами, яка перекриває частину вказаної земельної ділянки, що позбавляє можливості позивача будь-яким чином потрапити на вказану земельну ділянку;

- також суд встановив, що своїми діями по встановленню спірної огорожі відповідачами був унеможливлений прохід та проїзд позивача до зовнішньої межі частини свого домоволодіння та належної йому земельної ділянки, що, на думку суду, обмежує права позивача у вільному користуванні своєю власністю.

Докази набрання законної сили вказаним судовим рішенням на момент прийняття постанови судом першої інстанції відсутні.

Разом з тим, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційним судом Запорізької області від 08.02.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.05.2016 у справі №310/5724/15-ц залишено без змін.

Стаття 72 КАС України визначає підстави для звільнення від доказування.

Так, згідно ч.1 даної статті обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ч.1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З огляду на приписи ч.1 ст.72 КАС України та на те, що вказане заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.05.2016 у справі №310/5724/15-ц набрало законної сили у відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, вищенаведені обставини, встановлені цим судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді даної адміністративної справи.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що предметом даної справи є зясування правомірності чи протиправності дій державного кадастрового реєстратора з реєстрації у Державному земельному кадастрі 10.06.2015 земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 за місцем розташування: м.Бердянськ, пр.Пролетарський, 190а.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи при прийнятті рішень, що оскаржені, на підставі закону, тобто в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (в редакції на момент проведення спірної реєстраційної дії, далі Закон № 3613) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

При цьому, за визначенням, наведеним у ч.1 ст.1 Закону № 3613, державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, дії з внесення до Державного земельного кадастру (далі ДЗК) передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера складають державну реєстрацію земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.6 Закону № 3613 ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Разом з тим, саме на державного кадастрового реєстратора покладено обовязки з внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей (ч.1 ст.9, ч.2 ст.24 Закону № 3613).

В свою чергу, згідно ч.ч.1-4 ст.79-1 ЗК України (в редакції на момент здійснення спірної реєстраційної дії) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

При цьому стаття 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (в реакції на момент виникнення спірних відносин) встановлює види документації із землеустрою, серед яких:

д) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

и) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому у частинах 5-7 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Тобто, існують певні види документації із землеустрою, які визначаються в залежності від мети формування земельних ділянок.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (ч.9 ст.24 Закону № 3613).

У відповідності до ч.1 ст.26 Закону № 3613 при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки).

Згідно ч.ч.2-6 ст.24 Закону № 3613 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи обєднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Також у п.107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051 (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі Порядок № 1051) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

У відповідності до п.110 Порядку № 1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

У відповідності до п.115 Порядку № 1051 державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Наведені правові норми свідчать, що на державного кадастрового реєстратора покладено функції зі здійснення державної реєстрації земельних ділянок, які полягають у прийнятті рішення про здійснення такої реєстрації або про відмову у її здійсненні, яке приймається державним кадастровим реєстратором за результатами розгляду певного переліку документів, наданого особою, яка звертається за реєстрацією, серед яких заява цієї особи та оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою. І надання таких документів є обовязковим, адже ці документи являються підставою для здійснення реєстрації.

Частиною 2 статті 71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Управління Держгеокадастра у Бердянському районі в апеляційній скарзі наполягало на правомірності дій відповідача - Державного кадастрового реєстратора, який, за твердженням скаржника діяв у відповідності до ч.3 ст.24 Закону № 3613 та п.107 Порядку №1051.

Як зазначено вище, ОСОБА_8 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-06 від 03.06.2016), відомості з якого у відповідності до ч.1 ст.20 Закону № 3613 є офіційними, свідчить, що державна реєстрація 10.06.2015 земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 за місцем розташування: м.Бердянськ, пр.Пролетарський, 190а, площею 0,0206 га, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і перебуває у комунальній власності, здійснена на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої 04.08.2014 Приватним підприємством «Інвестресурс», на замовлення ОСОБА_3. (а. с.114).

Проте, відповідачем, як субєктом владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надано суду жодного документального підтвердження в обґрунтування доводів щодо правомірного вчинення дій з державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 у відповідності до вищевказаних норм чинного законодавства.

Так, відповідачем у доказ правомірності спірних дій не надано суду документів, які слугували підставою для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 у ДЗК: ані заяви особи, складеної за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, ані документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки і яка б підтверджувала саме ті дані, які внесені Державним кадастровим реєстратором до ДЗК, а саме: що земельна ділянка з кадастровим номером :09:012:0228 відноситься до земель житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), не надано Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої 04.08.2014 Приватним підприємством «Інвестресурс», на замовлення ОСОБА_3.

За відсутності таких документальних доказів твердження Управління Держгеокадастра у Бердянському районі про правомірність спірних дій відповідача - Державного кадастрового реєстратора, є недоведеним.

Також з вказаного ОСОБА_8 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с.119) вбачається безпідставність доводів скаржника про те, що судом першої інстанції визнано дії державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Бердянському районі, тобто невідомого службовця органу державної влади, який на момент прийняття судового рішення припинив своє існування як юридична особа публічного права (з 28.03.2016), оскільки згідно цього ОСОБА_8 державна реєстрація земельної ділянки мала місце 10.06.2015 і здійснена була саме Управлінням Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області.

При цьому доводи Управління Держгеокадастра у Бердянському районі щодо питання правильності визначення судом першої інстанції земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 в якості проїзду чи підїзду, колегією суддів до уваги не приймаються, як такі, що лежать поза межами даного спору, предметом якого є правомірність/протиправність реєстраційної дії Державного кадастрового реєстратора, до повноважень якого вказане питання не відноситься.

Щодо посилань скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у позбавленні права відповідача на подання письмових пояснень та доказів, проведення дебатів з огляду на розгляд справи 04.07.2016 р. без участі представника відповідача, то вказані доводи не свідчать про відсутність у відповідача змоги у наданні суду письмових заперечень на позов з викладенням своєї позиції щодо правомірності спірних дій відповідача та з доданням документальних доказів в обґрунтування такої позиції. Суд звертає увагу скаржника, на те , що останній не скористався своїм процесуальним правом на участь в жодному судовому засіданні і апеляційної інстанції.

Доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції правил предметної підсудності з наведенням положень п.1 ч.2 ст.18 КАС України колегія суддів не вважає можливим взяти до уваги через відсутність обґрунтувань скаржника щодо такого твердження.

Тим більш, що скаржником не визначено негативні правові наслідки, які б мали місце для відповідача через заявлені ними порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Щодо посилань скаржника про суперечливість в абзаці 5 резолютивної частини оскаржуваної постанови щодо присудження на користь позивача судових витрат у сумі 1102,40 грн. з огляду на те, що ані позивач, ані його представник протягом всього судового розгляду не збільшували розмір позовних вимог та не подавали відповідну письмову заяву, то колегія суддів вважає такі доводи хибними, оскільки ОСОБА_6 заявлено дві немайнові позовні вимоги, за висування яких згідно положень п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI фізичною особою має бути сплачений судовий збір - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент подання ОСОБА_6 адміністративного позову становить 1102,40 грн. (1 378 грн. (розмір мінімальної зарплати у квітні 2016) х 0,4 х 2), що свідчить про відсутність будь-якої суперечливості в абзаці 5 резолютивної частини оскаржуваної постанови.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління Держземагентства у Бердянському районі не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_7, то згідно ч.1 ст.185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, скаржником ОСОБА_7 не наведено яким чином визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора з реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:012:0228 стосується її прав, оскільки доказів того, що саме ОСОБА_7 була особою, яка зверталась до відповідача з відповідною заявою про здійснення державної реєстрації вказаної земельної ділянки з наданням для такої реєстрації документації із землеустрою, виготовленої за її замовленням, в матеріалах справи відсутні.

І посилання ОСОБА_7 на наявність рішення Бердянської міської ради № 58 від 17.04.2014 (зі змінами, внесеними рішенням Бердянської міської ради № 29 від 12.05.2015), яким ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0225 га для обслуговування житлового будинку (а. с.50, 52), не доводить того, що суд першої інстанції вирішив питання про її права, оскільки:

- по-перше, ОСОБА_7 не надано земельна ділянка орієнтовною площею 0.0225 га, на яку їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є тією ж земельною ділянкою з кадастровим номером :09:012:0228 площею 0,0206 га,

- по-друге, як зазначено вище, підставою для вчинення відповідачем спірної реєстраційної дії була Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлена 04.08.2014 Приватним підприємством «Інвестресурс», на замовлення ОСОБА_3, а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що у відповідності до вищенаведених положень ст.25 Закону України «Про землеустрій» є двома окремими видами документації із землеустрою.

З цих же підстав відсутності вирішення судом першої інстанції питання щодо прав ОСОБА_7 колегія суддів вважає такою, що не підлягає задоволенню і заява ОСОБА_7 про закриття провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.157 КАС України у зв'язку з ліквідацією особи, яка була стороною у справі, зважаючи на ліквідацію Управління Держгеокадастра у Бердянському районі Запорізької області.

Тим більш, що з резолютивної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що Управління Держгеокадастра у Бердянському районі стосується лише задоволена позовна вимога про зобов'язання державного кадастрового реєстратора вказаного Управління скасувати у Поземельній книзі Державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :09:012:0228, яка за своєю суттю є відновлювальною для прав позивача і спрямована на забезпечення виконання судового рішення.

Отже, наведене свідчить про відсутність законних підстав для задоволення апеляційної скарги та заяви про закриття провадження у справі ОСОБА_7

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийнявши законне судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6, а відтак відсутні підстави для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 4 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16 у даній справі.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_7 про закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційні скарги Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області та ОСОБА_7 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 4 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 4 липня 2016 р. у справі № 808/1362/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко