Справа № 477/2341/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 р. Справа № 477/2341/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Саукова А.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Бойка А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області про визнання протиправним рішення і зобов'язання виконати певні дії.

УСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України Жовтневому районі Миколаївської області в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року № 165 щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 05 жовтня 2016 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (із змінами і доповненнями в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 05.10.2016р., згідно якої заробітна плата складає 4677,62 грн. та здійснити відповідні виплати з 01 жовтня 2016 року та виплатити різницю в пенсії за минулий час з 01 січня 2016р.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 серпня 2003 року йому була призначена пенсія на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року.

07 жовтня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на час призначення йому пенсії) та довідки прокуратури Миколаївської області про заробітну плату від 05 жовтня 2016 р. Однак, рішенням від 17 жовтня 2016року, відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії.

Вказане рішення він мотивував тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VІІІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України. З цієї норми відповідач зробив висновок, що з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, а раніше призначені пенси не перераховуються. Вважає дії відповідача щодо відмови йому у здійсненні перерахунку належної пенсії протиправними, оскільки пенсія за вислугою років призначена 01.10.2007р., отже саме з вказаного часу між ним та державою виникли відносини щодо пенсійного забезпечення. На час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано, зокрема, положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), частина перша якої в редакції станом на час призначення пенсії передбачала наступне: «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенси. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним дії УПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії у відповідності до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ( із змінами і доповненнями в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 05.10.2016р., згідно якої заробітна плата складає 4677,62 грн. та здійснити відповідні виплати з 07 жовтня 2016 року та виплатити різницю в пенсії за минулий час з 01 січня 2016року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до вимог п.2 ч.1.ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів , у разі відсутності клопотань від усіх осіб,які беруть участь у справі,про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що позивач з 11 серпня 2003 року перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської обл. .та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»,що діяв станом на час призначення пенсії у розмірі 90% заробітної плати.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 05 .жовтня 2016 р.

Рішенням УПФУ Жовтневому районі Миколаївської області 17.10.16.року відповідачу відмовлено у здійснені перерахунку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії діяв неправомірно, а тому позовні вимоги задовольнив.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру», крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абзацу першого ч.2 ст.46-2, ст.47, частини першої ст.49, ч.5 ст.50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст.50-1, частини третьої ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст.2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Згідно ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на яку посилається позивач, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У той же час, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 року, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд України у своїй постанові від 12 липня 2016 року у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Закону України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області та проведення перерахунку призначеної пенсії позивачу, оскільки чинним законодавством України скасовано право на проведення перерахунку пенсій прокурорів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст.198,ч.1 ст.202, ст.207,ч.5 ст.254КАС України,апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області,- задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївській області від 19 січня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, скасування рішення - відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам,але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя - доповідач: О.О. Димерлій

Судді: О.В Єщенко

А.В. Бойко