Справа № 805/3912/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Міронова Галина Михайлівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року справа №805/3912/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача Лактіонової О.Г., представників відповідача Колісника Д.Ю., Міщанин А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі № 805/3912/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.10.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Покровською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на підставі акту перевірки № 350/05-21-15/36982901 від 30.05.2016 року та за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період вересень 2015 року - травень 2016 року встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно зі ст. 1201 ПК України. 08.07.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 13 958 298,86 грн. застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 1 395 829,89 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 8 478 809,88 грн. застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі 1 695 761,98 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 23 079 977,09 грн. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі 6 923 993,13 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 86 196 477,70 грн. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі 34 478 591,08 грн. Позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та таким, що суперечить чинному законодавству України. Просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області № від 08.07.2016 року; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі № 805/3912/16-а адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 08.07.2016 року частково на суму 175 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо відшкодування судового збору.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до норм Податкового кодексу України при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають дані податкової звітності, а отже в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помилки (порушення) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності. Порушення вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН є відмінними та не можуть прирівнюватись до порушень у податковій звітності платника податків. Крім того, при проведенні камеральної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість наказом № 552 встановлений вичерпний перелік порушень в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки, до такого переліку порушень не відноситься встановлення порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. Відтак, термін реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки.

Крім того, апелянт зазначає, що пунктом 200.10 ст. 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. З акту перевірки від 30.05.2016 року вбачається, що камеральну перевірку позивача контролюючим органом проведено за період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року, тобто після спливу 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що підставою порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних відбулося з вини податкового органу, а тому покладення відповідальності на платника у таких випадках не відповідатиме закону. Цей факт встановлено набраним 08.06.2016 року законної сили рішенням суду, а саме: постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2016 року у справі № 805/4947/15-а.

Відповідачем на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги та підтримали свої письмові заперечення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (ідентифікаційний код 36982901), перебуває на обліку у Покровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області як платник податків.

30.05.2016 року Покровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних Єдиного реєстру податкових накладних) станом на 29.05.2016 року (включно) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас». За результатами перевірки податковим органом складено акт № 350/05-21-15/36982901 (том 1 а.с. 12-14).

У висновках до акту перевірки податковим органом зазначено, що камеральною перевіркою даних Єдиного реєстру податкових накладних станом на 29.05.2016 року (включно) вказано на порушення ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» п. 192.1 ст. 192, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року в результаті порушення граничних термінів реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму ПДВ 131 713 563,53 грн. (том 1 а.с. 14).

08.07.2016 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого до ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки № 350/05-21-15/36982901 від 30.05.2016 року та за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період вересень 2015 року - травень 2016 року встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно зі ст. 1201 ПК України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 13 958 298,86 грн. застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 1 395 829,89 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 8 478 809,88 грн. застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі 1 695 761,98 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 23 079 977,09 грн. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі 6 923 993,13 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 86 196 477,70 грн. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі 34 478 591,08 грн. Загальна сума штрафу становить 44 494 176, 08 грн. (том 1 а.с. 19).

Позивачем вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної фіскальної служби України (том 1 а.с. 24-26, 30-32).

Рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2016 року залишено без змін (том 1 а.с. 27-29, 33, 34).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову неправомірним з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, податковим органом нормативною підставою для проведення камеральної перевірки визначено п. 75.1.1 ст. 75 та ст. 76 ПК України.

Згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Статтею 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що предметом спірної камеральної перевірки могла бути тільки правильність складання податкової звітності.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено вимоги ПК України в частині проведення саме камеральної перевірки до спірних правовідносин, що призвело до прийняття останнім незаконного податкового повідомлення-рішення.

Встановлені главою 8 розділу II ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкової декларації з податку на додану вартість, а тому документами що мають відношення до такої перевірки є саме податкова звітність платника податків з податку на додану вартість і ніяка інша, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства (порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних), податковий орган має право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас».

Крім того, суд зазначає наступне.

У висновках до акту камеральної перевірки податковим органом вказано на порушення позивачем п. 192.1 ст. 192, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року в результаті порушення граничних термінів реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму ПДВ 131 713 563,53 грн. (том 1 а.с. 14).

Вирішуючи питання щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до податкових накладних, визначеного п. 192.1 ст. 192, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу. При цьому постачальник товарів/послуг має право зменшити суму податкових зобов'язань за таким розрахунком коригування після його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, відповідач, вирішуючи питання щодо застосування до позивача штрафних санкцій, послався на редакцію п. 201.10 ст. 201 ПК України, яка набрала чинності 01.01.2016 року, наступного змісту: «Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом».

З наданого витягу з Єдиного реєстру податкових накладних вбачається, що податкові накладні, зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації, виписані ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» за період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року. Тобто, змістовна частина податкових накладних була виписана до дати набрання законної сили змін щодо застосування до платників податків штрафних санкцій за наведені порушення податкового законодавства, що, на переконання колегії суддів, є визначальним при розгляді питання щодо правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення на підставі проведеної камеральної перевірки, податковий орган не діяв на підставі, в межах та у спосіб наданих йому законодавством повноважень, оскільки камеральною перевіркою не передбачено питання перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та у відповідача були відсутні законні підстави для застосування до підприємства штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками проведення такої перевірки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду даної справи відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при вчиненні певних дій, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 25.10.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому були заявлені вимоги майнового характеру (про скасування податкового повідомлення-рішення) та сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 667 412,65 грн., за подання апеляційної скарги у розмірі 734 153,93 грн. (том 1 а.с. 3, том 2 а.с. 6).

Тобто, сума судового збору, яка підлягає поверненню, становить 1 401 566, 58 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі № 805/3912/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 08.07.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» судовий збір в розмірі 1 401 566, 58 (один мільйон чотириста одна тисяча п'ятсот шістдесят шість гривень п'ятдесят вісім копійок) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 27 березня 2017 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко