Справа № 804/1469/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 р. Справа № 804/1469/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріГерманюк Т.В.
представника позивача представника відповідача Осипенко Д.Г. Ковальчук Т.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська до Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії
Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гвардійської міської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровській області, в якому просить:
- скасувати положення про встановлення плати за землю на території Гвардійської селищної ради та скасувати пункт 2 рішення №04-34/VI від 02.07.2015 року Гвардійської селищної ради;
- зобов'язати Гвардійську селищну раду Новомосковського району Дніпропетровської області розробити та затвердити нове положення про встановлення плати за землю на території Гвардійської селищної ради, яким звільнити землі, що закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління від сплати земельного податку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з п.1.2 Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська - КЕВ м. Дніпропетровська є державною військовою бюджетною установою та є юридичною особою. Тому, відповідно до ст..14 Закону України «Про Збройні сили України» позивач звільняється від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.
Відповідач надав до суду заперечення в яких зазначив, що Податковим кодексом України не передбачено звільнення військових формувань, утворених відповідно до законів України, Збройних сил України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного бюджету або місцевих бюджетів від сплати земельного податку. Крім того, позивач звернувся з листом про надання пільги щодо плати за землю до Гвардійської селищної ради, після сповіщення селищною радою про неможливість надання даних пільг.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Наказом начальника Дніпропетровської квартирно-експлуатаційної частини району №94 від 31.10.2015 року Дніпропетровську квартирно-експлуатаційну частину району переформовано в Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська.
27.05.2015 року відповідачем повідомлено листом №02-23/521 позивача про те, що розроблено проект рішення «Про встановлення ставок земельного року податку та орендної плати за користування землею на території Гвардійської селищної ради», в якому не передбачено пільг по сплаті земельного податку для Збройних Сил України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав до відповідача лист від 10.06.2015 року, в якому зазначив, що згідно з ст.14 Закону України «Про Збройні сили України» встановлено звільнення Збройних Сил України від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування, на який отримав відповідь про те, що позивач не може бути звільнений зі сплати податку на землю, оскільки податкове законодавство не передбачає звільнення на військових формувань, ні Збройних сил України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного бюджету або місцевих бюджетів від сплати земельного податку
В подальшому, 02.07.2015 року Гвардійською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області прийнято рішення №04-34/ VI «Про встановлення на території Гвардійської селищної ради податку на майно в частині плати за змелю», яким встановлено на території Гвардійської селищної ради податку на майно в частині плати на землю з 01.01.2016 року та затверджено положення про встановлення плати на землю на території Гвардійської селищної ради, та зокрема, не передбачено надання позивачу пільг по сплаті податку на землю.
Позивач вважає, що позбавлення його пільг по сплаті податку на землю суперечить Закону України «Про Збройні сили України».
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.
Статтею 10 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю відноситься до місцевих податків.
Пунктом 12.4 ст.12 Податкового кодексу України передбачено до повноважень селищних рад щодо податків і зборів відносяться:
- встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;
- визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу;
- до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Відповідно до п.12.5 ст.12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Крім того, згідно з пп.12.3.7 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.
Відповідно до п.30.1, п.30.2 ст.30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Крім того, статтею 282 Податкового кодексу України чітко визначений перелік юридичних осіб, яким встановлено пільги щодо сплати земельного податку, а саме:
- санаторно-курортні та оздоровчі заклади громадських організацій інвалідів, реабілітаційні установи громадських організацій інвалідів;
- громадські організації інвалідів України, підприємства та організації, які засновані громадськими організаціями інвалідів та спілками громадських організацій інвалідів і є їх повною власністю, де протягом попереднього календарного місяця кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.
Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який надається уповноваженим органом відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".
У разі порушення вимог цієї норми зазначені громадські організації інвалідів, їх підприємства та організації зобов'язані сплатити суми податку за відповідний період, проіндексовані з урахуванням інфляції, а також штрафні санкції згідно із законодавством;
- бази олімпійської та паралімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.
Статтею 283 Податкового кодексу України встановлено перелік земель, які не підлягають оподаткуванню земельним податком та серед них відсутні землі, які знаходяться у користуванні позивача
Отже, проаналізувавши вищевикладені норми, суд доходить висновку, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська не має підстав для отримання пільг по оплаті земельного податку, оскільки податковим законодавством визначений вичерпний перелік юридичних осіб, які мають пільги по сплаті земельного податку.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2016 року

Суддя О.В. Єфанова