Справа № 813/4143/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року № 813/4143/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

судді Гавдика З.В.

судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Булавко О.З.

від позивача - ОСОБА_1

з участю представників

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача - Чібісова-Зозуля Ю.В., Нуцковський М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби у Львівській області про скасування постанови про накладення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби у Львівській області про скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 24.03.2016 року за №002.

В позовній заяві позивач стверджує, що він не укладав жодної угоди з п.ОСОБА_6 на туристичне обслуговування, жодних зобов'язань перед нею не брав. Позивач зазначає, що громадянин ОСОБА_5 викрав з його офісу офіційні документи та печатку, назвався його іменем та шляхом обману і входження в довіру заволодів коштами п.ОСОБА_6 Станом на даний час усі кошти вказаній громадянці повернено в повному обсязі. Також, позивач зазначає, що він не був належним чином повідомлений про результати проведення перевірки та про дату і час розгляду інспекцією його адміністративної справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, а тому адміністративний позов просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в запереченні проти позову зазначає, що в ході проведення позапланової перевірки виявлено порушення вимог законодавства, а саме: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 порушив умови договору на туристичне обслуговування від 04.09.2015 року - не відкривши візу не забезпечив ОСОБА_6 надання туристичних послуг щодо подорожі, відпочинку, туризму до США та не повернуто попередню оплату в сумі 105750 грн. 00 коп. ОСОБА_6 01.12.2015 року письмово звернулась до позивача з вимогою про повернення попередньо оплачених коштів за надання туристичних послуг в триденний термін. Вказані обставини свідчать про порушення п.2.7 Договору на туристичне обслуговування від 04.09.2015 року, ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.24 Закону України «Про туризм» про що складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів за №0024 від 25.02.2016 року.

Представники відповідача дали аналогічні пояснення, просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області 25.02.2016 року було проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів туристичної агенції фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, про що було складено відповідний акт за №0024.

В ході перевірки встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 порушив умови договору на туристичне обслуговування від 04.09.2015 року, а саме не відкривши візу не забезпечено п.ОСОБА_6 надання туристичних послуг щодо подорожі, відпочинку, туризму до США та не повернуто попередню оплату в сумі 105750 грн. 00 коп. ОСОБА_6 01.12.2015 року письмово звернулась до позивача з вимогою про повернення попередньо оплачених коштів за надання туристичних послуг в триденний термін.

Під час проведення перевірки у приміщенні туристичної агенції перебував ОСОБА_5, який представився працівником туристичної агенції та надав копії установчих документів, а саме: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витяг з реєстру платників єдиного податку, банківську гарантію №817. Надати письмове пояснення по фактах викладених у скарзі п.ОСОБА_6 та представити документи, які підтверджують трудові відносини з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_5 відмовився.

Таким чином, перевіркою було виявлено порушення п.2.7 Договору на туристичне обслуговування від 04.09.2015 року, ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.24 Закону України «Про туризм».

На підставі вищезазначеного акта перевірки, відповідачем було прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 24.03.2016 року за №002, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 105750 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивач оскаржив її до адміністративного суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Між Туристичною агенцією «Flowers Travel» в особі ОСОБА_1 (туристична агенція) та ОСОБА_6 (турист) було укладено договір на туристичне обслуговування від 04.09.2015 року відповідно до умов якого турист доручає, а туристична агенція бере на себе зобов'язання за рахунок Туриста забезпечити останньому надання туристичних послуг, які разом складають комплексний туристичний продукт (турпродукт).

У відповідності до вимог п.2.7 даного Договору, у випадку не відкриття візи попередня оплата повертається повністю.

Пунктом 2.3 встановлено строк виконання зазначеного договору - термін подорожі: з 30 вересня 2015 року.

В матеріалах справи наявні квитанції до прибуткового касового ордера від 10.09.2015 року на суму 39500 грн. 00 коп., від 07.09.2015 року на суму 18800 грн. 00 коп. та від 04.09.2015 року на суму 47000 грн. 00 коп., відповідно до яких ОСОБА_6 було внесено позивачу попередню оплату згідно з укладеного договору на туристичне обслуговування.

30.11.2015 ОСОБА_6 було скеровано на адресу позивача вимогу про повернення попередньої оплати за надання туристичних послуг на загальну суму 104000 грн. 00 коп.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 від 26.01.2016 року, станом на 10.12.2015 року умов договору не було виконано, туристична подорож до США не відбулась, візи не відкрито.

Згідно з вимог абзацу 6 ст.24 Закону України «Про туризм» від 15.09.1995 року за № 324/95-ВР, з наступними змінами та доповненнями, суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за №1023-XII (з наступними змінами та доповненнями), споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 цього ж Закону передбачено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач доказів в підтвердження обставин виконання своїх зобов'язань за Договором на туристичне обслуговування від 04.09.2015 року суду не надав, а також не надав жодних доказів в спростування вищевикладених обставин.

Щодо посилань позивача про те, що ОСОБА_5 не являється працівником туристичної агенції, самовільно використав бланки договору та квитанцій до прибуткових касових ордерів та шляхом обману і входження в довіру заволодів коштами п.ОСОБА_6, то такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, поняття здійснення господарської діяльності на власний ризик включає в себе також і належне збереження первинних документів бухгалтерського обліку.

А відтак, незабезпечення належного зберігання таких документів та не повідомлення компетентних органів про їх втрату поза волею позивача не може бути правовою підставою для звільнення останнього від відповідальності у сфері державного нагляду щодо надання послуг.

В той же час, суд звертає увагу на те, що позивач так і не надав доказів того, що втрата вищезгаданих документів трапилась поза його волею.

Окрім того, наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень спростовують твердження позивача про те, що він не був повідомлений про розгляд матеріалів перевірки Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області, правонаступником якої являється відповідач у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 24.03.2016 року за №002 є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то такі, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 березня 2017 року.

Головуючий - суддя В.Я.Мартинюк

суддя З.В.Гавдик

суддя А.З.Ланкевич