Справа № 281/453/16-а
Суддя: Денисюк І. І.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/453/16-а
Провадження по справі № 2-а/281/1/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Львові Департамент патрульної поліції інспектора дізнання доріг державного значення батальйону №1 м. Львові Сохи Володимира Івановича про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м. Львові інспектора ДДДЗ батальйону № 1 м. Львова Сохи В.І. про визнання незаконною постанови серії АР №349976 від 26.08.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та її скасування, закриття провадження у справі, а також вирішення питання щодо судових витрат.

Мотивує свої вимоги мотивує тим, що 26.08.2016 інспектор ДДДЗ батальйону № 1 м. Львова Соха В.І. виніс постанову про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, якою позивача притягнуто за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було те, що позивач керував автомобілем «Chevrolet Niva» державний номерний знак НОМЕР_3 з неосвітленим номерним знаком.

Позивач посилається на незаконність вказаної постанови, оскільки задній номерний знак на зазначеному транспортному засобі був освітленим і положення ч. 6 ст. 121 КУпАП не можуть бути застосовані.

Ухвалою суду від 09.02.2017 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції у м. Львові Департамент патрульної поліції.

В ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив його задоволити, посилаючись на те, що автомобіль «Chevrolet Niva» державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1 був повністю технічно справним та з освітленими номерними знаками, а тому позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Зазначаючи про незаконність винесеної оскаржуваної постанови представник позивача просив її скасувати, а провадження закрити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення з приводу заявлених вимог.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 26.08.2016 інспектором ДДДЗ батальйону № 1 м. Львова Сохою В.І., була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно постанови позивач, керував транспортним засобом «Chevrolet Niva» державний номерний знак НОМЕР_3 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатацію без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим або неосвітленим.

Згідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Якщо особа, яка бере участь в справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна визначити причини, через які ці докази не будуть надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитись. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

За таких обставин постанова про адміністративне правопорушення - є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідачем у справі не надано суду жодних доказів, які б підтверджували винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та спростовували обставини, на які посилається позивач, а також щодо правомірності дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд перевіряючи відповідність оскаржуваних дій відповідача інспектора управління патрульної поліції м. Львова батальйону № 1 Сохи В.І., щодо прийнятого рішення вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходячи з встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, приходить до висновку, про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови від 26.08.2016, зокрема, оскаржувані дії та постанова в порушення вимог п. п. 1, 3 цієї статті є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому такі дії та рішення є протиправними, внаслідок чого, постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки таке питання вирішується за правилами, встановленими КУпАП та відповідно до ст. 105 КАС України не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції під час розгляду ним адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 258, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 11, 70, 71, 94, 161, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Львові Департамент патрульної поліції інспектора дізнання доріг державного значення батальйону №1 м. Львова Сохи Володимира Івановича про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задоволити частково.

Визнати дії інспектора управління патрульної поліції у м. Львові Департамент патрульної поліції дізнання доріг державного значення батальйону №1 м. Львові Сохи Володимира Івановича щодо винесення постанови серії АР №349976 від 26 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України протиправними.

Постанову від 26 серпня 2016 року серії АР №349976 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП складену інспектором управління патрульної поліції у м. Львові Департамент патрульної поліції дізнання доріг державного значення батальйону №1 м. Львові Сохою Володимиром Івановичем - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції МВС України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд Житомирської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Суддя І.І. Денисюк