Справа № 554/959/17
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.03.2017 Справа № 554/959/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 березня 2017 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Антонов С.В., розглянувши у приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до відповідача - Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, прохаючи суд:

-визнати протиправними дії відповідача у призначенні та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 %, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, без урахування до трудового стажу роботи за вислугу років, періоду роботи за посадою слідчого;

-зарахувати позивачу до судового стажу роботи за вислугу років, період роботи на посаді слідчого МВС України в Полтавській області у період з 18 вересня 1986 року по 24 квітня 1996 року, тобто 9 років 7 місяців 7 днів, час роботи на посаді судді Київського районного суду м.Полтави та Апеляційного суду Полтавської області 20 років 9 днів, що в сукупності складає 29 років 7 місяців 16 днів та дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % згідно з розрахунком та поданням Апеляційного суду Полтавської області від 13 грудня 2016 року;

-зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням до судового стажу роботи за вислугу років період роботи на посаді слідчого МВС України в Полтавській області - 9 років 7 місяців 7 днів та судді Київського районного суду м.Полтави і Апеляційного суду Полтавської області - 20 років 9 днів, а всього 29 років 7 місяців 16 днів, в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 14 грудня 2016 року;

-зобов'язати відповідача після вступу судового рішення у силу у місячний строк подати звіт про його виконання.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказав, що з 4 грудня 1996 року по 13 грудня 2016 року працював суддею Київського районного суду м.Полтави, а потім суддею Апеляційного суду Полтавської області.

З 21 листопада 2006 року позивач набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання і продовжував працювати, став отримувати щомісячне грошове утримання судді у розмірі 86 %, що підтверджується наказом голови Апеляційного суду Полтавської області від 21.11.2006 року №9-03-143 і зокрема, від 1 серпня 2008 року №9-03/103 про збільшення ОСОБА_1 у 2008 році розміру грошового утримання на 4 % та виплати його в розмірі 90 % від заробітної плати.

Крім цього, за повідомленням Державної судової адміністрації від 14.11.2006 року №17-6878-06 стаж роботи на посаді судді позивача станом на 4 грудня 2006 року становить 10 років. До стажу роботи відповідно до Закону України «Про статус суддів» та до Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584-95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» зараховується робота на посаді слідчого - 9 років 7 місяців 7 днів, оскільки, згідно з послужним списком, позивач працював до призначення суддею, слідчим.

Рішенням Вищої ради юстиції від 8 грудня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено у відставку та наказом голови Апеляційного суду Полтавської області від 13 грудня 2016 року, він був звільнений з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку.

11 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з листом від 18 січня 2017 року №14К-17, який позивач отримав 27 січня 2017 року, йому було повідомлено тільки про те, що рішенням Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області йому було нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 % суддівської винагороди, працюючого на такій посаді судді. При цьому, Полтавським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області було зараховано до стажу судді, який дає право на відставку лише стаж роботи судді 20 років без урахування часу роботи на посаді слідчого МВС України - 9 років 7 місяців 7 днів.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 вважає дії Полтавського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Полтавської областінеправомірними і такими, що порушують його конституційні права.

Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 32).

Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, що містяться у матеріалах справи. Вказала, що із заявою, встановленого зразка, яка передбачена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 та зареєстровано у Міністерстві юстиції від 27.12.2005 року №1566/11846) позивач не звертався (а.с. 39, 41-42).

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 звільнений з посади судді Апеляційного суду Полтавської області у відставку, згідно з рішенням Вищої ради юстиції №3095/0/15-16 від 08.12.2016 року і наказу голови Апеляційного суду Полтавської області від 13.12.2016 року №07-09/86, та перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.12-14).

Відповідно до наданих позивачем офіційних документів, які суд вважає належними і допустимими доказами, а саме: копії трудової книжки БТ-1 №0688891, виданої на ім'я ОСОБА_1 (а.с.35-38), він працював на посаді слідчого МВС України у Полтавської області 9 років 7 місяців 7 днів з 18.09.1986 року по 24.04.1996 року (а.с. 21-24). Водночас, його стаж роботи на посаді судді Київського районного суду м.Полтави та Апеляційного суду Полтавської області становить 20 років 0 місяців 9 днів та підтверджується розрахунком стажу судді (а.с.20).

На звернення позивача щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, 18.01.2017 року Полтавським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_1 надано відповідь про те, що зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження військової служби, навчання у вищих юридичних навчальних закладах, служби в органах Міністерства внутрішніх справ Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено. Підстави для перерахунку довічного грошового утримання відсутні (а.с. 33-34).

Однак, доводи викладені у листі Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області №14/К-17 від 18.01.2017 року не відповідають вимогам закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст.126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права регулює Закон України «Про судоустрій і статус суддів», який також визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (чинного на час звільнення позивача у відставку) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 01.01.2015 року, згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У зв'язку з цим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді підлягає визначенню у відповідності до ч. 3 ст.141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ, згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В п. 7 Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції від 07.07.2010 року) визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 28.03.2015 пункт 11 Перехідних положень вищевказаного Закону втратив чинність. Проте, згадуваною редакцією Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді суддів, призначених на посаду до набрання чинності цим Законом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, стаж роботи судді визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 28.03.2015 року зберігається та не підлягає зменшенню.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, який втратив чинність 01.01.2012 року було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітрів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 вищезазначеного Закону для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 912 від 2 серпня 1996 року, обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу, з яким державний службовець перебуває (перебував) у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, послужного списку, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування (включення) окремих періодів роботи (служби) до стажу державної служби.

Згідно з розрахунком Апеляційного суду Полтавської області, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 13.12.2016 року становить 31 рік 8 місяці 21 день, в тому числі 2 роки 1 місяць 5 днів служби в Радянській армії, 9 років 7 місяців 7 днів служби на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Київського райвиконкому м. Полтави, 5 років 2 місяці 2 дні роботи на посаді судді Київського районного суду м. Полтави та 14 років 10 місяців 7 днів на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області (а.с. 20).

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, в тому числі, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З огляду на викладене, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати також час роботи на посаді слідчого.

Зазначена позиція кореспондується із роз'ясненнями Конституційного Суду України в рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8?рп (абзаци 2,3 пункту 4 мотивувальної частини), відповідно до яких «набуте право не може бути скасоване, звужене». Гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України (зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Тому, у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані положення Закону, які призводять до звуження прав судді, зокрема щодо його стажу роботи та відповідного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У зв'язку з цим Закон України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VIII, прийнятий 02.06.2016 року, який набрав чинності 30.09.2016 року, в частині визначення стажу роботи позивача ОСОБА_1, який був звільнений з посади судді 13.12.2016 року, не підлягає застосуванню.

Суд також приймає до уваги, що у постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244а14 Верховний Суд України висловив обов'язкову для врахування правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Отже, стаж роботи судді, визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 28.03.2015 зберігається та не підлягає зменшенню.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з встановлених адміністративним судочинством способів захисту порушеного права та компетенції суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи, що щомісячне довічне грошове утримання позивачу призначене ще у 2006 році, однак з 14.12.2016 року виплачується у розмірі меншому, ніж передбачено законом, з метою недопущення неоднозначного тлумачення рішення суду сторонами, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача зробити перерахунок і виплачувати в подальшому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90%, з 14.12.2016 року.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у відповідності до норми ч. 3 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 71, 159-163, 167, 186 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80%, який працює на відповідній посаді, без урахування до судового стажу роботи за вислугу років, періоду роботи на посаді слідчого.

Зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи за вислугу років, період роботи на посаді слідчого МВС України в Полтавській області у період із 18 вересня 1986 року по 24 квітня 1996 року, тобто 9 років 7 місяців 7 днів.

Зобов'язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, починаючи з 14 грудня 2016 року.

Зобов'язати суб'єкт владних повноважень - Полтавське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області не пізніше одного місяця, з моменту набрання постанови законної сили, подати до суду звіт про виконання постанови.

Стягнути з Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 640 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя С.В. Антонов