Справа № 343/2130/16-а
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2130/16-а
Провадження №: 2-ар/343/3/17
У Х В А Л А

про роз"яснення рішення суду

30 березня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Долина заяву Долинського оУПФ України Івано-Франківської області про розяснення постанови Долинського районного суду від 19.12.2016 року у справі №343/2130/16-а , суд-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Долинського оУПФ України Івано-Франківської області ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розяснити постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року у справі № 343/2130/16-а.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року, яку отримано управлінням 21.12.2016р., задоволено позов ОСОБА_2, до управління, визнано протиправними дії управління щодо відмови здійснити перерахунок пенсії згідно поданої 07.10.2016 року ним заяви від 28 вересня 2016 року на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 27 вересня 2016 року №18-486 вих-16 про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року, зобов'язано управління здійснити перерахунок пенсії згідно поданої 07.10.2016 року ним заяви від 28 вересня 2016 року на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 27 вересня 2016 року №18-486 вих-16 про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року , виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку з 07 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-УІ максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи наведене, Болехівському відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Долинського оУПФ України Івано-Франківської області, згідно поданої службової записки не зрозуміло, як виконувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року, а саме:

1) без обмеження пенсії максимальним розміром з 07.10.2016 року;

2) з обмеженням пенсії максимальним розміром з 07.10.2016 року (10740 грн.);

3) чи проводити виплату пенсії, оскільки в резолютивній частині постанови зазначено тільки здійснити перерахунок.

В звязку з цим для управління не є зрозумілим порядок виконання рішення суд в даній частині.

В судовому засіданняі представник Долинського оУПФ України Івано-Франківської області ОСОБА_3 ( довіреність а.с.58) вимоги викладені в заяві підтримала, просила розяснити виконання постанови Долинського районного суду від 19.12.2016р. по справі №343/2130/16-а.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, оскільки постанова Долинського районного суду від 19.12.2016р. є зрозумілою, у ній вирішено всі його позовні вимоги.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява Долинського оУПФ України Івано-Франківської області про розяснення постанови Долинського районного суду від 19.12.2016 року у справі №343/2130/16-а не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ст. 170 КАС України - якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Метою роз'яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. А переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

Роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як слідує з розяснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, розяснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію ; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі розяснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Постановою Долинського районного суду від 19.12.2016р. по справі №343/2130/16-а , вирішено:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними дії Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії згідно поданої 07.10.2016 року ним заяви від 28 вересня 2016 року на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 27 вересня 2016 року №18-486 вих-16 про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року.

Зобов'язати Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії згідно поданої 07.10.2016 року ним заяви від 28 вересня 2016 року на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 27 вересня 2016 року №18-486 вих-16 про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року , виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку з 07 жовтня 2016 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017р. апеляційну скаргу Долинського оУПФ України Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського оУПФ України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.

Постанова Долинського районного суду від 19.12.2016 року , яка вступила в законну силу, є чіткою і зрозумілою та розяснення не потребує.

Крім цього суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Також, Законом №3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Не бажання відповідача виконувати постанову Долинського районного суду від 19.12.2016р. по справі №343/2130/16-а у відповідності до вимог законодавства України, яке регулює дану сферу правовідносин, не може бути підставою для розяснення рішення суду, яке чітким і зрозумілим та розяснення не потребує.

Також в заяві представник Долинського оУПФ України Івано-Франківської області просив розяснити постанову суду в частині, проведення виплати пенсії.

Однак, така вимога не була предметом судового розгляду та дослідження в судовому засіданні, а тому і не може бути обєктом розяснення рішення суду, оскільки в цьому випадку був би змінений зміст судового рішення.

При таких обставинах суд вважає, що в задоволенні заяви Долинського оУПФ України Івано-Франківської області про розяснення постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року по справі № 343/2130/16-а слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 170, 186 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про розяснення постанови Долинського районного суду від 19.12.2016 року у справі №343/2130/16-а - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів після проголошення до Львівського Апеляційного Адміністративного суду через Долинський районний суд.

Суддя: