Справа № 823/1996/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1996/16 Головуючий у 1-й інстанції: Орленко В.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уманської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2017 р. у справі за клопотанням приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 до Уманської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, а саме: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2016 №Ф10У, рішення №39/1301 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 14.09.2016, та рішення №40/1301 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.09.2016.

13 січня 2017 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, в якому він просить: зупинити дію вимоги Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу від 14.09.2016 №Ф10У; зупинити дію рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №39/1301 від 14.09.2016; зупинити дію рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №40/1301 від 14.09.2016; зупинити стягнення за виконавчим документом вимогою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про сплату боргу від 14.09.2016 №Ф10У у виконавчому провадженні №53024484, відкритому 02 грудня 2016 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Т.Д.; зупинити стягнення за виконавчим документом рішенням Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №39/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у виконавчому провадженні №53027690, відкритому 02 грудня 2016 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Т.Д.; зупинити стягнення за виконавчим документом рішенням Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №40/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у виконавчому провадженні №53027698, відкритому 02 грудня 2016 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Т.Д.

Клопотання обґрунтоване тим, що нині відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2016 №Ф10У, рішення №39/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, та рішення №40/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Арешт рахунків позивача та вилучення його майна (в т.ч. списання коштів з рахунків) зробить неможливим виконання обов'язків приватного нотаріуса та позбавить нотаріуса засобів для існування, а в разі примусової реалізації нерухомого майна повернути його у власність взагалі буде неможливо.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2017 р. клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково: зупинено стягнення за виконавчим документом вимогою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про сплату боргу від 14.09.2016 №Ф10У у виконавчому провадженні №53024484, відкритому 02 грудня 2016 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Т.Д.; зупинено стягнення за виконавчим документом рішенням Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №39/1301 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 14.09.2016 у виконавчому провадженні №53027690, відкритому 02 грудня 2016 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Т.Д.; зупинено стягнення за виконавчим документом рішенням Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №40/1301 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.09.2016 у виконавчому провадженні №53027698, відкритому 02 грудня 2016 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Т.Д. В іншій частині клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нову, якою відмовити в задоволені клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, прийшов до висновку, що що оскаржувані рішення відповідача є виконавчими документами, які знаходяться на виконанні в органі державної виконавчої служби, з огляду на те, що в рамках відкритих виконавчих проваджень державний виконавець зобовязаний вживати заходи примусового виконання рішень, в тому числі арешт коштів боржника та їх вилучення (списання коштів з рахунків), суд вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, аргументуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу наведеної норми процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, а також не доведено, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що предметом позову в даній адміністративній справі є скасування рішень фіскального органу - Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області. Тобто, процедура стягнення за виконавчим провадженням не є предметом розгляду справи №823/1996/16 та не має жодного відношення до розгляду даної справи, оскільки у виконавчому провадженні зовсім інша підстава, інший суб'єкт владних повноважень та після відкриття виконавчого провадження податкові зобов'язання вважаються узгодженими, а тому, зупинення виконавчого провадження можливе лише за умови оскарження дій державного виконавця, що може бути в іншому адміністративному проваджені за іншим адміністративним позовом.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем під час подання клопотання про забезпечення адміністративного позову, належним чином не обґрунтовано, чи існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що у клопотанні про забезпечення позову, з урахуванням предмету спору, позивачем не наведено реальних обставин та обґрунтування щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та постановляє нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уманської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2017 р. - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою приватному нотаріусу Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Уманської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 1007, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір у сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот) 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки вона не перешкоджає подальшому провадженню у справі, проте згідно до ч. 2 ст. 211 КАС України заперечення проти неї можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28.03.2017.

.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.