Справа № 200/13326/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/519/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровська про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.07.2016 р. Інспектор батальйону № 4 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровська Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Петренко О.Ю. виніс постанову серія ПС2 №975120, якою застосував до нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, позивач, «17» липня 2016 року керуючи транспортним засобом Porshe Cayenne номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух прямо зі смуги де було дозволено поворот тільки ліворуч, чим порушено п. 5.16 та п. 8.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв порушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданого позову посилався на те, що рухаючись 17.07.2016 р. приблизно о 16:00 год. він дійсно керуючи транспортним засобом Porshe Cayenne номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул.. Плеханова в напрямку вул.. Миронова. На даному відрізку дороги ним було здійснено перетинання вул.. Миронова з середньої смуги, де дозволено здійснювати рух прямо, відповідно до знаку який знаходиться на перехресті. Дорожньої розмітки на даному відрізку дороги немає, отже водій на власний розсуд здійснював керування автомобілем у відповідній смузі та що, в свою чергу позбавляє інспектора патрульної служби достовірно встановити по якій саме смузі рухався автомобіль. Крім того, водієм було оспорено твердження інспектора Петренко О.Ю. проте інспектором не були враховані зауваження ОСОБА_1 та всупереч вимогам чинного законодавства не було складено протокол про адміністративне правопорушення , де б містилися пояснення та заперечення водія. Окрім зазначеного оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку встановленого законом, оскільки не відповідає затвердженій формі. А тому позивач вважає вище зазначену постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи та такою, що підлягає скасуванню, а провадження закрити.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі..

Відповідач в судове засідання не з'явився, жодних письмових доказів, зокрема пояснень разом з фотознімками фіксації правопорушення, до суду не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 інспектором батальйону № 4 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровська Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Петренко О.Ю. було без передбачених законом доказів, які фіксують факт порушення, винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а саме: 17.07.2016 року о 16 год. 00 хв. в м. Дніпро на перехресті вул.. Плеханова та вул.. Миронова водій ОСОБА_1 здійснив рух прямо зі смуги де було дозволено тільки поворот лівору, чим порушив вимоги правил 5.16 та 8.4 ПДР.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 255,00 гривень.

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії ПС2 №975120 від 17.07.2016 року, суд вбачає, що жодних доказів, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху України, крім зазначених пояснень інспектора в постанові не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем не представлено доказів на підтвердження того, що дійсно позивачем були порушені Правила дорожнього руху, а саме п. 9.2.6. ПДР України, не доведено яким чином було порушено норми ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було підтверджено доказами усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідач не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №975120 від 17.07.2016 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії Інспектора патрульної поліції батальйону № 4 роти № 2 рядового поліції Петренко О.Ю. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України, не можна вважати обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №975120 від 17.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Женеску Е.В