Справа № 720/363/17
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/363/17
Провадження:2-а/720/16/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А, за участю секретаря судового засідання Лупу О.Д.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області,

- про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці та зобовязання здійснити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що з 12 квітня 1976 року по 31 грудня 2014 року працював суддею Глибоцького та Хотинського районного суду Чернівецької області.

31 грудня 2014 року наказом голови Хотинського районного суду №113 к на підставі постанови Верховної ОСОБА_4 України від 25 грудня 2014 року у звязку з поданою заявою про відставку звільнений з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області.

01 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці в розмірі 90% заробітної плати, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01 грудня 2016 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці станом 01 грудня 2016 року складає 28 800 ( двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень, що підтверджується довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 37.

Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні його заяву про перерахунок щомісячного грошового утримання залишило без задоволення, посилаючись на Закон України № 5130 від 06.12.2016 року „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» згідно якого розмір грошового утримання суддів у відставці не може перевищувати 10740 (десять тисяч сімсот сорок) гривень.

Позивач вважає, що відмова відповідача у задоволенні заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправною, прийнятою без врахування норм Конституції України, Закону України „ Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII „ Про забезпечення права на справедливий суд", якими визначено гарантії незалежності суддів, що має суттєве значення при вирішенні цього питання.

Просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі, зобовязати здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управлінні державної судової адміністрації України в Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 37 про суддівську винагороду йому, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і станом на 01 грудня 2016 року складає 28800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень в розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01 грудня 2016 року,

без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового

утримання судді у відставці.

Просить суд стягнути з управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

До початку розгляду справи по суті позивач частково збільшив заявлені позовні вимоги в порядку вимог ст.137 КАС України в якій зазначив, що відповідно до ч.3 ст.141 вищезазначеного Закону розмір щомісячного довічного грошового утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%. В даній нормі Закону застосовано термін «грошове утримання судді», а не «суддівська винагорода». Це грошове утримання згідно ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» складається як з суддівської винагороди так і при наданні щорічної відпустки допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п. 2.3.3. Інструкції №5 від 13.01.2004 року «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається як відомості про судову винагороду так і інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної

допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, позивач вважає, що надані ним докази свідчать, що виплата сум грошової допомоги здійснювалась йому, та всім суддям, систематично та включалась в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією ТУ ДСА в Чернівецькій області матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчать довідки ТУ ДСА в Чернівецькій області.

Позивач вважає, що аналіз наведених положень дає підставу для твердження про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді. Судова система є однією із складових системи державних органів, що здійснюють державну владу, а суддя виконуючи завдання і функції держави, фактично є працівником певного органу держави. Тобто, призначення або обрання в установленому законодавству порядку особи на посаду судді свідчить про наявність між суддею та державою трудових правовідносин, що підтверджується ОСОБА_4 суддів України №42 від 09.06.2016 року, що судді з урахуванням певних обмежень і особливостей, притаманних їх статусу є суб'єктами трудових прав та обов'язків.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обовязковими для всіх судів України.

Також Верховний Суд України, зокрема, у своїй постанові від 06.11.2013 року №21-350а13, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески чи збір враховуються в заробіток (дохід) особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Довідкою Територіального Управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року про заробітну плату для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання станом на 1 грудня 2016 року складає 28800 грн., а допомога на оздоровлення складає - 16 000 грн. (довідка № 7 від 20.02.2017 року). Таким чином, розмір заробітної плати позивача складає 30133 грн. Перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці має бути здійснено з 01 грудня 2016 року тобто з дня звернення з заявою до відповідача.

Позивач просить суд визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі щодо нездійснення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 грудня 2016 року у зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді, відповідно до довідок ТУ ДСА у Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 37 та від 20 лютого 2017 року № 7 протиправною.

Зобов'язати управління ПФУ в Хотинському районі Чернівецької області здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного

грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 1 грудня 2016

року у розмірі 90% заробітної плати працюючого суді, що становить 30133грн. ( тридцять тисяч сто тридцять три гривні), без обмеження та стягнути понесенні судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав змінену позовну заяву в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав подала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що Управління Пенсійного Фонду України у Хотинському районі проведений перерахунок довічного утримання позивача з 05 січня 2017 року без обмеження максимального розміру тобто в розмірі 90% від посадового окладу та доплат в розмірі 25920 грн..

Представник відповідача вважає, що допомога на оздоровлення яка складає 16000 грн. яку позивач просить суд врахувати при врахуванні довічного утримання не входить до суддівської винагороди а тому його вимоги в даній частині є безпідставними.

Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши наданні сторонами докази дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 01 грудня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання, додавши довідку про заробітну плату з врахуванням того що з 01 грудня 2016 року змінилась мінімальна заробітна плата та посадовий оклад судді збільшився.

22 лютого 2016 року позивач подав до відповідача заяву про проведення перерахунку та виплати довічного грошового утримання з включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 16000 грн., починаючи з 01 грудня 2016 року.

Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі №163756 від 16.03.2017 року ОСОБА_5 призначено довічно грошове утримання з 05.01.2017 року в розмірі 25920 грн. без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення. Довічне грошове утримання позивачу було призначене з виключенням суми матеріальної допомоги з відповідного розрахунку.

Відповідно до довідки №7 від 20.02.2017 року ТУ ДСА у Чернівецькій області посадовий оклад судді з 01.12.2016 року становить 16000 грн. а відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддям до відпустки надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 р. за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_5 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ст.133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачу систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчать копії довідки ТУ ДСА України у Чернівецькій області, що містяться в матеріалах справи.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) в яких зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, які в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.126 Коснтитуції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 ст.2 КАС визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 71 КАС і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Виходячи з положень частини другої зазначеної статті, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи в здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_5 не довів правомірність своїх дій.

Отже суд вважає, що слід визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі щодо нездійснення ОСОБА_5 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 грудня 2016 року у зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 37 та від 20 лютого 2017 року № 7 протиправною.

Суд вважає, що слід зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області здійснити ОСОБА_5 перерахунок та виплату щомісячного довічного

грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 1 грудня 2016

року у розмірі 90% заробітної плати працюючого суді, що становить 30133грн. ( тридцять тисяч сто тридцять три гривні), без обмеження

граничного розміру відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області від 1 грудня 2016року №37 та від 20 лютого 2017 року № 7, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судом встановлено, що подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 640 грн..

Відповідно до частини 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволене частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З аналізу вказаної статті можна дійти висновку, що в спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень є відповідач, а тому суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Суд вважає, що відсутні правові підстави для негайного виконання рішення суду в частині стягнення довічного утримання за один місяць, оскільки позивач фактично отримав довічне утримання в грудне 2016 року з розрахунку мінімальної заробітної плати в 1450 грн. а в січні 2017 року та послідуючих місяцях з розрахунку мінімальної заробітної плати в розмірі 1600 грн..

Керуючись ст.ст. 7-11, 71 ч.3, 94, 99, 100, 102, 160-163 КАС України, і на підставі ст.19,126 Конституції України, ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 грудня 2016 року у зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у

Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 37 та від

20 лютого 2017 року № 7 протиправною.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного

грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 1 грудня 2016

року у розмірі 90% . заробітної плати працюючого суді, що становить 30133грн. ( тридцять тисяч сто тридцять три гривні), без обмеження

граничного розміру відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області від 1 грудня 2016року №37 та від 20 лютого 2017 року № 7, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на оплату судового збору в сумі 640 грн..

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Винницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Вівчар Г.А.