Справа № 751/11103/16-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, в якому просив суд визнати неправомірними дії щодо відмови у наданні довідки про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі; зобов'язати відповідача надати довідку про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі - в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсії.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2017 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Разом з тим, пунктом 4 частини першої вказаної статті Кодексу передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

При цьому, позивачем у справах цієї категорії повинна бути фізична особа, а відповідачем може бути як орган місцевого самоврядування, так і орган державної влади (наприклад, Головне управління Національної гвардії України, Управління Пенсійного фонду України, Міністерство оборони України) або ж різні суб'єкти владних повноважень як співвідповідачі, які безпосередньо пов'язані з обчисленням, призначенням, перерахунком, здійсненням, наданням, одержанням пенсійних виплат, соціальних виплат, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Положеннями статті 80 та 81 зазначеного Закону передбачено, що заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно пунктів 1 та 3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485) та Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) та Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України, основними завданнями яких є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

З наведеного вбачається, що територіальні органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсії. При цьому, висновок щодо наявності чи відсутності права особи на призначення (перерахунок) пенсії надається також органами Пенсійного фонду.

Відповідно, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради не приймає участі у здійсненні пенсійного забезпечення; предметом спору у даній справі є лише питання щодо наявності або відсутності підстав для надання довідки про заробітну плату особи, яка працює на даний час на рівнозначній посаді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дана справа за правилами предметної підсудності повинна розглядатися окружним адміністративним судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що Новозаводський районний суд м. Чернігова, розглянувши дану справу по суті, порушив правила предметної підсудності та справу вирішено неповноважним судом.

На думку колегії суддів, під час відкриття провадження суд першої інстанції повинен був з'ясувати предметну підсудність даної справи та відповідно до вимог пункту 6 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернути позовну заяву позивачеві (позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду) або у разі з'ясування цієї обставини після відкриття провадження відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України передати справу до іншого адміністративного суду (суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі було з'ясовано, що справа територіально підсудна іншому суду).

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 4 статті 202 КАС України, є, зокрема, вирішення справи неповноважним судом та порушення норм процесуального права.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови.

Вирішуючи дану справу по суті, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, текст статті 371 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики (пункт 5).

15 грудня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою затверджені Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року.

Так, пунктом 1 вказаних Змін внесені зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема, пункт 4 виключено; абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: « 5. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.».

Відповідно, у зв'язку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 втратив чинність пункт, який передбачав порядок затвердження форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям.

23 вересня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622, якою затверджено Перелік постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, серед яких втратив чинність пункт 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Також, зазначеною постановою було затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, пункт 1 якого кореспондує з втратившим силою пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», згідно якого форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Отже, 23 вересня 2016 року втратив чинність пункт 1 змін, що були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, в частині внесення змін в постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (пункт 4 виключено, а абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції).

Також, колегією суддів встановлено, що абзацам третім пункту 1 постанови правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 №15-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за №1661/24193) (далі - Постанова №15-1) було затверджено серед інших форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Згідно матеріалів справи, позивач при зверненні 29 листопада 2016 року до відповідача просила видати саме таку довідку.

Разом з тим, така форма довідка існувала до 02.09.2016, оскільки постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2016 року за №1020/29150), були внесені зміни до Постанови №15-1 шляхом виключення абзацу третього пункту 1.

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що до 02 вересня 2016 року у відповідача був обов'язок щодо видачі пенсіонеру довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, як на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа до виходу на пенсію, і Постановою №15-1 було затверджено чітку форму такої довідки.

Проте, норми, які визначали порядок затвердження довідки для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та її форму на час звернення позивача до відповідача втратили чинність.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що справа вирішена неповажним судом та при ухваленні постанови судом першої інстанції порушено норми процесуального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2017 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 27.03.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.