Справа № 552/11/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2011-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2011 р. 11 год.31 хв.Справа № 2-а-552/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Мельник О.О., за участю представників позивача Білюшова В.М., Дулепова А.В., представника відповідача Кубатко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування"

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство "Каховський завод електрозварювального устаткування" звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції у Херсонській області від 09.09.10 № в частині застосування штрафної санкції в сумі 4002454 грн. за порушення ст.ст. 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР. Позовні вимоги мотивовані тим, що податкова інспекція неправомірно проігнорувала договір про залік взаємних вимог, укладений з нерезидентом фірмою "SaZ s.r.o", яким взаємна заборгованість була погашена у сумі 226891 євро, залік проведено у строки, що не перевищують встановлені Законом "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строки для зарахування виручки від нерезидентів. Законодавством України не заборонений залік взаємних вимог між резидентом України та нерезидентами. Проведення заліку взаємної заборгованості з нерезидентом означає, що у нерезидента відсутній обов'язок перерахування резиденту України - позивачу іноземної валюти. Тобто з моменту проведення заліку відсутня заборгованість нерезидента в іноземній валюті, а відповідно немає законодавчих підстав для нарахування пені ЗЕД на неіснуючу заборгованість. Таким чином, ВАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" вважає необгрунтованим та невідповідним законодавству нарахування пені ЗБД у сумі 1513203,00 грн. по контракту № 06/42-2008 з фірмою "SaZ s.r.o", Чехія. З аналогічних підстав ВАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" вважає необгрунтованим та невідповідним законодавству нарахування пені у сумі 893 грн. по контракту № 06/43-2008 від 11.11.2008 з фірмою "SaZ s.r.o", Чехія, за період з 27.07.2009 по 31.03.2010 р., посилаючись на те, що 23.07.2009 між сторонами контракту укладений договір про залік взаємних вимог, яким взаємна заборгованість погашена у сумі 226 891 євро.

Позивач оскаржує нарахування 2488358 грн. пені ЗЕД за контрактом з ТОВ "АпАТєК-Транс", Росія, яка нарахована за період з 27.07.2009 по 31.03.2010, нарахування пені у зовнішньоекономічній діяльності здійснено у зв'язку з тим, що ДПІ вважає необхідним оформлення вантажно-митної декларації типу ІМ-40 для підтвердження виконання зобов'язань за імпортним контрактом, ігноруючи факти складання вантажно-митних декларацій типу ІМ-74. На думку позивача, нарахування пені за порушення резидентами строків, передбачених ст. 2 Закону, не залежить від наявності чи відсутності ВМД типу ІМ-40, а залежить від належного виконання зобов'язань нерезидента щодо строків і умов поставки. Умова щодо обов'язкової наявності вантажної митної декларації типу ІМ-40 для підтвердження дати імпорту товарів з метою практичного застосування статей 2, 4 Закону "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", не заснована на Законі і тому не може вважатися правомірною. Статтями 2, 4 вищевказаного Закону, не визначені терміни "поставка", "дата поставки" стосовно імпортних контрактів. Товар фактично надійшов на територію України своєчасно, порушення встановлених строків надходження імпортного товару не сталося. Позивач посилається на ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-XII, відповідно до якої моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Пунктом 2 ст. 1 Митного кодексу України ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку. Тобто, підтвердженням фактичного здійснення експорту або імпорту - є фактичне (фізичне) переміщення товарів через кордон України. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач (Каховська ОДПІ) позов не визнає, мотивуючи тим, що актом планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового валютного законодавства ВАТ "КЗЕСО" доведено порушення позивачем ст.ст. 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", порушило термін ввезення імпортної продукції в Україну. Виходячи з положень Митного кодексу України, Положення про вантажну митну декларацію, затвердженої КМУ від 09.06.1997 № 574, датою імпорту у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, слід вважати дату завершення оформлення ВМД (типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ -72 "Магазин безмитної торгівлі", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування"), таким чином належним документом, що засвідчує юридичний факт поставки товару за імпортною операцією, є відповідна, належним чином оформлена вантажна митна декларація. Знаходження поставлених товарів на території зони митного контролю не може вважатись завершенням імпортної операції (поставки товарів) в значенні Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки термін "імпортна операція" не зводиться лише до фізичного перетину товаром митного кордону України. Сам факт перетину товаром митного кордону не дає отримувачу права вільного розпорядження товаром до завершення всіх митних процедур і не свідчить про належну поставку товару. Що стосується заліку взаємних зустрічних вимог, відповідач звертає увагу суду на те, що Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»"не ставить стягнення пені за порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 та 2 цього Закону, в залежність від обраного сторонами порядку проведення розрахунків, у тому числі й заснованих на заліку взаємної заборгованості резидента й нерезидента. Підставою для застосування встановлених Законом № 185/94 санкцій є лише факт порушення строку відповідного зарахування виручки в іноземній валюті. Крім того, на думку відповідача, договір про залік зустрічних вимог був укладений передчасно, оскільки строк виконання за контрактом № 06/44 від 21.11.08 щодо сплати позивачем нерезиденту 226891 евро, на моменту заліку ще не настав, тобто, борг позивача ще не виник. Контрактом було передбачено обов'язок позивача сплатити 226891 євро за отримний товар протягом 60 днів з моменту оформлення вантажної митної декларації. ВМД були оформлені в листопаді 2009 року, а частково у березні 2010 р. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову за його необгрунтованності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

ВАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" є юридичною особою, платником податків, здійснює зовнішньоекономічну діяльність, укладаючи контракти на поставку продукції з нерезидентами .

На підставі акту № 512/23-8/213993 від 01.09.2010 року про результати виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 по 31.03.2010 року, яка була здійснена Каховською об'єднаною державною податковою інспекцією у відношенні позивача на підставі п. 11 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та згідно з ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 р. № 185/94-ВР прийнято рішення від 09.09.2010 № , яким зобов'язано ВАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" сплатити штрафні (фінансові) санкції у сумі 4313984 грн. Рішення прийняте з посиланням на порушення ВАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" ст. ст. 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Скарги, подані товариством на вказане рішення до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції, ДПА у Херсонської області та ДПА України, залишені без задоволення, рішення ОДПІ - без змін.

Матеріали справи свідчать, що при провеленні перевірки посадові особи Каховської ОДПІ встановили факт відвантаження продукції компанії "SaZ s.r.o", Чехія, по експортному контракту № 06/43-2008 від 11.11.2008, загальна сума контракту складає 10000 євро. Умови поставки: СРТ-Сазава, Чешська республіка. Граничний термін надходження валютної виручки: 26.07.09. Станом на 23.07.95 сторонами контракту проведено взаємозалік зустрічних однорідних вимог в сумі 9891 євро по розрахунках за імпортним контрактом № 06/44-08 від 21.11.08 з фірмою "SaZ s.r.o", Чехія. Кредиторська заборгованість за даним контрактом станом на 23.07.09 - 9891 євро. На кінець перевірки взаєморозрахунки за експортним контрактом №06/43-2008 від 11.11.2008 не завершені, прострочена дебіторська заборгованість на кінець перевірки рахується в сумі 109 євро.

За умовами експортного контракту № 06/42-2008 від 14.10.2008 з компанією "SaZ s.r.o", Чехія, позивач зобов'язався поставити зварювальну машину вартістю 471891 євро. Умови ноставки FСА - Каховка. Умови оплати: предоплата в сумі 255000 євро. Передоплата поступила на валютний рахунок ВАТ "КЗЕСО" 31.10.08, в сумі 255 000 євро, підприємство відвантажило нерезиденту товар 16.03.09 на суму 471891 євро. Граничний термін надходження валютної виручки 12.09.09. Станом на 31.03.10 рахується прострочена дебіторська заборгованість за даними контрактом, в сумі 216891 євро.

Таким чином, на думку ОДПІ позивачем порушено порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті за господарськими операціями, який регулюється Законом №185/94-ВР. Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.93 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та Інструкцією про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 24.03.99 №136. Відповідно до вимог статті 1 Закону №185/94-ВР - виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Відповідно до статті 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягає за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми не одержаної виручки (митної вартості нсдоиоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. За порушення терміну надходження валютної виручки ВАТ "КЗЕСО" донарахована пеня в сумі 893 грн. за контрактом № 06/43-2008, та в сумі 1513203 грн. за контрактом № 06/42-2008. Розрахунок пені наведений в додатку № 9 до акту перевірки. Також податковою службою була нарахована пеня в сумі 217233 грн. за порушення в сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактом № 15/180 від 20.02.07 з ЗАО "Каховка", Росія, та пеня в сумі 79568 грн. за контрактом № 23/200 від 28.03.08, укладеним з ТОВ "Техспецсварка", Росія. Ці порушення позивач не оскаржує.

Крім того, фахівцями податкової служби було виявлено порушення законодавчо встановлених строків для отримання валютних цінностей. На виконання умов імпортного контракту від 11.11.08 № 68-08 з фірмою ООО "АпАТэК-Транс" (Росія) на загальну суму 13 107 489 рос.руб., строк дії контракту - з 11.11.08 по 31.12.09, позивачем було здійснено передоплату в іноземній валюті на користь фірми-нерезидента за товар в сумі 11763954 рос. руб. згідно з платіжними дорученнями в іноземній валюті: від 23.04.09 № 389 в сумі 653775 рос. руб, термін надходження валютних цінностей: 20.10.09; від 28.04.09 № 390 в сумі 278709 рос. руб, термін надходження валютних цінностей 25.10.09; від 17.06.09 № 441 в сумі 2708630 рос. руб., термін надходження валютних цінностей 14.12.09.

Валютні цінності (імпортна продукція) від фірми - нерезидента надійшли з порушенням термінів розрахунків в іноземній валюті у загальній сумі 13104339 рос руб., у т.ч.: 06.07.10 ВМД №.2334 на суму 8122840 рос. руб., 06.07.10 ВМД № 2230 на суму 2708630 рос. руб., 09.07.10 ВМД № 2288 на суму 932484 рос.руб., 13.07.10 ВМД № 2330 на суму 1340385 рос.руб.

Станом на 01.04.09 за даним контрактом рахується дебіторська заборгованість в сумі 1340385 рос.руб. Заборгованість виникла 26.02.09. Граничний термін надходження валютних цінностей 25.08.09. Перевіркою встановлено, що валютні цінності надійшли на територію України та знаходились під митним контролем за оформленням ВМД ІМ -74: № 735 від 19.03.2009, № 1518 від 28.04.2009, № 1750 від 14.05.2009, № 2758 від 21.07.2009, товар було оформлено в режим "Митний ліцензійний склад". Оформлення ВМД ІМ 40 було здійснено після закінчення встановленого граничного терміну. ОДПІ нарахована пеня в сумі 2488358 грн., розрахунок пені наведений в додатку № 10.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Факт несвоєчасного повернення валютної виручки в розмірі 109 євро за контрактом № 06/43-2008 та в сумі 216891 євро за контрактом № 06/42-2008, які укладні позивачем з компанією "SaZ s.r.o", Чехія, не знайшов свого підтвердження матеріалами справи. Суду надано договір про залік взаємних вимог від 23.07.09, укладений між сторонами даних контрактів - позивачем та компанією "SaZ s.r.o", Чехія. Зміст договору свідчить про те, що у сторін виникли взаємні майнові вимоги, а саме: борг позивача за отримані товари по контракту № 06/44-2008 від 21.11.08 складає 226891 евро, а борг компанії "SaZ s.r.o", Чехія, перед позивачем за контрактами № 06/42-2008 складає 216891 євро та № 06/43-2008 - 10000 євро. Доводи ОДПІ про те, що залік можливий частково тільки на суму 9891 євро, оскільки заборгованість по контракту № 06/44-2008 ще на момент заліку не виникла, суд вважає необґрунтованими. Згідно з контрактом № 06/44-2008 від 21.11.08 компанія "SaZ s.r.o", Чехія, (продавець) зобов'язалась поставити товар на загальну суму 252000 євро, за умовами контракту позивач мав здійснити попередню оплату в розмірі 25109 євро, а 226891 евро протягом 60 днів з моменту оформлення вантажної митної декларації. Товар надійшов на митну територію України в лютому 2009 року, розмитнений частково в листопаді 2009 року, та частково у березні 2010 р. Умови даного контракту не конкретизують, з оформлення якої ВМД відліковується термін сплати вартості товару: або з моменту оформлення ВМД ІМ-74 або ІМ-40. Станом на день укладання договору про залік взаємних вимог 23.07.09 товар знаходиться в режимі "Митний ліцензійний склад", були оформлені ВМД ІМ 74.

Цей договір укладено та залік проведено у строки, що не перевищують встановлені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строки для зарахування виручки від нерезидентів. Законом № 185/94-ВР дійсно не передбачає залік взаємних вимог як підстави припинення зобов'язання. Але цей нормативний акт і не забороняє та не виключає такої можливості припинення зовнішньоекономічних контрактів як залік зустрічних майнових вимог. Закон України від 16.04.91 р. № 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлює, що суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України. Договір про залік не визнаний судом недійсним, він є діючим, укладений відповідно до чинного законодавства. Відносини позивача (резидента України) з нерезидентом засновані на взаємній угоді між ними, а тому вони є цивільно-правовими. У цих відносинах допускається припинення зобов'язань шляхом зарахування однорідних вимог згідно Цивільного кодексу України. Проведення заліку взаємної заборгованості з нерезидентом означає, що у нерезидента відсутній обов'язок перерахування резиденту України - позивачу іноземної валюти, з моменту проведення заліку відсутня заборгованість нерезидента в іноземній валюті, а відповідно немає законодавчих підстав для нарахування пені на неіснуючу заборгованість.

Таким чином, суд вважає необгрунтованим та невідповідним законодавству нарахування пені у сумі 1 513 203 грн. по контракту № 06/42-2008. Аналогічно вищевказаному суд вважає необгрунтованим та невідповідним законодавству нарахування пені у сумі 893 грн. по контракту № 06/43-2008 від 11.11.2008, заборгованість по якому також була предметом заліку.

Що стосується нарахування пені в сумі 2488358 грн. по контракту з ТОВ "АпАТєК", Росія, слід зазначити, що позивач не заперечує тієї обставини, що ВМД ІМ-40 були оформлені з прострочкою, хоча товар своєчасно перетнув кордон України та знаходився під митним контролем, позивачем були оформлені ВМД типу ІМ-74. Відповідач також визнає ту обставину, що товар надійшов на митну територію України у термін, що не перевищував 180 днів з моменту здійснення оплати товарів.

Стаття 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачала, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості ( стаття 4 Закону). З огляду на викладені сторонами правові обґрунтування, суд вважає, що спір між сторонами виник через різні тлумачення сторонами дати припинення цього 180-денного строку, тобто дати поставки імпортної продукції. Позивач вважає такою дату фактичного ввезення (імпорту) товару, оскільки товар фактично був ввезений на митну територію України своєчасно, а термін його митного оформлення затримувався за різних обставин. Відповідач вважає, що перебіг 180 денного строку припиняється тільки оформленням належної ВМД і на нарахування пені не впливають обставини, через які резидент не оформляв ВМД.

Для встановлення дати імпорту слід керуватися нормами валютного, митного законодавства та законодавчими актами, яким регулюється зовнішньоекономічна діяльність, оскільки нормами Закону № 185/94-ВР не передбачено порядку визначення дати надходження товару по імпорту, яка застосовується для відрахування 180-денного терміну розрахунків. Норма статті 2 Закону є імперативною, якою не ставиться надходження в Україну товару в залежність від переходу права власності на товар. Юридичний перехід права власності перебуває за межами валютного контролю.

Згідно статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" імпорт товарів - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. Згідно зі ст. 37 Митного кодексу України переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів підлягає митному оформленню, яке здійснюється службовими особами митниці з метою забезпечення митного контролю та для застосування засобів державного регулювання ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через територію України товарів та інших предметів. Згідно пункту 14 статті Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів. Згідно зі ст. 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та супровідних документах.

Національний банк, виходячи з повноважень та на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", вимог вищезазначеного Закону, визначив порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотримання резидентами встановлених законодавством строків розрахунків за експортними та імпортними операціями, виклавши їх в Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 24.03.99 № 136 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.99 за № 338/3631 (далі - Інструкція № 136). Згідно з пунктами 3.1 і 3.2 розділу 3 Інструкції відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення авансового платежу (виставлення векселя на користь постачальника товару, що імпортується). У разі ненадходження на адресу резидента у законодавчо встановлені строки розрахунків товару за імпортною операцією виникає порушення законодавчо встановленого строку розрахунків. У цьому випадку банк має інформувати податкові органи про виявлені у звітному місяці факти порушень ненадходження в законодавчо встановлені строки товарів згідно з розділом 5 (пункт 5.9) Інструкції.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що імпортна операція може бути знята з контролю уповноваженим банком або іншою уповноваженою фінансовою установою за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями. При імпорті після завершення 180-денного строку банк знімає операцію з контролю після фактичного ввезення на територію України товару на підставі оформленої ВМД і за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом акта чи іншого документа, що засвідчує виконання нерезидентом робіт або надання послуг. Це підтверджується нормами пп. 3.3 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями № 136, в якому зазначено, що "банк знімає з контролю операцію резидента в разі імпорту продукції з увезенням її на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, на підставі ВМД (типу IM-40 "Імпорт", IM-41 "Реімпорт", IM-72 "Магазин безмитної торгівлі", IM-75 "Відмова на користь держави", IM-76 "Знищення або руйнування") та за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг." Інструкція № 136 дає тлумачення терміну "реєстр ВМД" - це реєстр увізних або вивізних вантажних митних декларацій, на підставі яких продукція, що експортується (імпортується), перетнула митний кордон України. Реєстр отримується банком від відповідного митного органу в порядку, установленому чинним законодавством України.

Таке формулювання в пп. 3.3 Інструкції № 136 з'явилося після змін, внесених до неї постановою НБУ від 13.12.2006 № 455, що набула чинності 28 січня 2007 року. Попередня редакція пп. 3.3 Інструкції № 136 містила іншу норму, відповідно до якої банк знімав імпортну операцію резидента з контролю після пред'явлення останнім "документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг". Попередня реадкція Інструкції № 136 давала можливість стверджувати, що у разі ввезення товару на територію України, що підлягає митному оформленню, фактом поставки можна було вважати товаросупровідні документи з відбитком штампа "Під митним контролем", а не належним чином оформлену ВМД. Такої ж позиції дотримувалася судова практика, на яку посилається позивач, при розгляді спорів, які стосувались порушень, скоєних у 2007 році. На сьогодні, на думку суду, неможливо трактувати норми Інструкції № 136 двозначно. Тепер, за наявності на момент проведення документальної перевірки в імпортера лише товаросупровідних документів із відбитком штампа "Під митним контролем" або ВМД іншого типу ніж IM-40 "Імпорт", IM-41 "Реімпорт", IM-72 "Магазин безмитної торгівлі", IM-75 "Відмова на користь держави", IM-76 "Знищення або руйнування" з резидента стягуватиметься пеня. Це підтверджує і термін "поставка" в оновленому пп. 1.1 Інструкції № 136. Якщо раніше під поставкою розумілася "дата виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором", то відтепер здійснення поставки - це "оформлення ВМД (у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором (в інших випадках)". ВМД в розумінні Інструкції № 136 це належним чином оформлена вантажна митна декларація конкретно визначеного типу. ВМД, заповнена у звичайному порядку, вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.

На підставі викладеного вище суд вважає, що закінчення відліку 180 днів припиняється тільки після належним чином оформленої ВМД.

Наведений у пп. 3.3 Інструкції № 136 додатковий перелік підстав для зняття банком імпортної операції з контролю стосується випадків, які до даного спору відношення не мають. Додатковою підставою для зняття операції з контролю, крім реєстру ВМД, наприклад, може бути: письмове повідомлення іншого банку, якому митний орган надіслав інформацію про цю операцію резидента, про отримання такого реєстру; або письмове повідомлення митного органу, а також засвідчена копія ВМД, що отримані на письмовий запит резидента (для операцій, контроль за якими здійснюється згідно з пунктом 3.7 Інструкції); документи, що підтверджують поставку продукції на користь резидента-реципієнта (одержувача) міжнародної технічної допомоги відповідно до міжнародних договорів України.

Отримати товар, що імпортується, пізніше ніж через 180 днів без нарахування пені можливо також при наявності висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики; доказів подання позову до суду, при підтвердженні форс-мажорних обставин тощо.

Таким чином, штрафна санкція в сумі 2488358 грн. до позивача згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Каховської об'єднаної державної податкової інспекції у м. Херсоні № від 09.09.10 застосована законно, тому дане рішення в цій частині є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Приймаючи до уваги викладене, позов підлягає задоволенню частково в частині скасування рішення інспекції № від 09.09.10 про застосування штрафної санкції в сумі 1 514 096грн., в решті позову відмовляється. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду та повідомлено про дату та час складення постанови в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Позов відкритого акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" задовольнити частково.

Скасувати рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції у Херсонській області № від 09.09.10 в частині застосування штрафної санкції в сумі 1 514 096грн.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 серпня 2011 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 9.2