Справа № 438/770/16-а
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/770/16-а
Номер провадження №2-а/438/7/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Романів І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області з вимогою про зобов'язання відповідача присвоїти поштову адресу торговому павільйону на АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 У подальшому представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог, якою фактично збільшив обсяг позовних вимог, а саме: додано вимогу про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №114 від 19.05.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 25 грудня 2001 року ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону по АДРЕСА_1, для здійснення торгівлі. Позивачем було виготовлено технічну та проектну документацію. 15 січня 2003 року складено акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, який було затверджено рішенням Бориславського міськвиконкому № 45 від 28 січня 2003 року. 16 лютого 2015 року було продовжено на 10 років строк договору оренди землі для обслуговування вказаного торгового павільйону. Позивачем було подано заяву до Бориславської міської ради про присвоєння адреси збудованого торгівельного павільйону. Однак рішенням відповідача було відмовлено позивачу у присвоєнні адреси тимчасовій споруді - торговому павільйону. Такою відмовою порушено право позивача на володіння нерухомим майном, так як без присвоєння адреси позивач не може зареєструвати належний їй торговий павільйон. Вважає таке рішення незаконним та протиправним. Позивачем було побудовано та комісією прийнято в експлуатацію будівлю торгового павільйону по АДРЕСА_1, яка підлягає під визначення - нерухоме майно. Визначальним при встановленні факту капітальності будови, як об'єкта нерухомого майна, та відповідно і надання поштової адреси, та проведення у подальшому державної реєстрації права власності, є те, що торговий павільйон розташований на земельній ділянці, переміщення якого неможливе без його знецінення та зміни призначення, торговий павільйон облаштовано фундаментом, площа торгового павільйону по зовнішніх контурах становить 36.0 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 04.08.2016 року, позов підтримав з підстав, викладених у заяві про зменшення позовних вимог, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не прибула.

Представник відповідача виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області - Романів І.Б., яка діє на підставі довіреності від 27.05.2016 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, покликуючись на обставини, викладені у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи, просить в задоволенні такого відмовити. Зокрема, пояснила, що рішенням виконкому від 19.05.2016р. №114 було відмовлено у присвоєнні поштової адреси тимчасовій споруді - торговому павільйону у зв'язку з тим, що відповідно до законодавства тимчасовим спорудам для здійснення підприємницької діяльності поштова адреса не присвоюється. Присвоєння та зміна поштових адрес об'єктам нерухомого майна на території м. Борислава відповідно до рішення міської ради від 16 грудня 2016 року № 1623 є адміністративною послугою, які надаються через Центр надання адміністративних послуг Бориславської міської ради, відповідно звернення позивача було внесено на колегіальний розгляд виконавчого комітету, за результатами якого приймаються рішення. Твердження позивача про те, що торговий павільйон на АДРЕСА_1 підлягає під визначення - нерухоме майно, є безпідставними, оскільки рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 25 грудня 2001 року № 655 було надано дозвіл підприємцю ОСОБА_3 встановити малу архітектурну форму - торговий павільйон для здійснення торгівлі,а не дозвіл на об'єкт нерухомості.Виготовивши проект на встановлення металевого торгового павільйону, позивач не зверталася до виконавчого комітету про внесення змін до рішення від 25 грудня 2001 року № 655.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засідання показав, що він працює на посаді начальника відділу архітектури та містобудування Бориславської міської ради. Відповідно до Порядку присвоєння та зміни поштових адрес об'єктам нерухомого майна на території міста Борислава, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 28 грудня 2011 року, на відділ архітектури та містобудування покладено обов'язок розгляду заяв та матеріалів і підготовка на виконавчий комітет проектів рішень з питань щодо присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомого майна. Об'єкт спору - торговий павільйон, що знаходиться на АДРЕСА_1, є металевим, суцільно звареним. Також під торговим павільйоном фактично відсутній фундамент; у розумінні фундаментів для об'єктів нерухомого майна, оскільки фундамент для об'єктів нерухомого майна передбачає його встановлення на глибину більше 70 см., тобто нижче лінії замерзання. Також будівництво об'єктів нерухомого майна передбачає суцільний зв'язок будівлі з фундаментом. Проте, торговий павільйон, що є об'єктом спору у даній справі, можливо демонтувати і таке переміщення можливе без його знецінення та зміни призначення. Вся документація на торговий павільйон погоджувалася головним архітектором м.Борислава саме як на малу архітектурну форму, а не на об'єкт нерухомого майна. Крім цього, вказана тимчасова споруда встановлена на межі червоних ліній - зокрема в охоронній зоні теплотраси.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка ОСОБА_4, дослідивши письмові докази у справі, вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до змісту ч.3 вказаної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що рішенням № 655 виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 25 грудня 2001 року «Про дозвіл підприємцю ОСОБА_3 на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону по АДРЕСА_1» позивачу ОСОБА_3 було надано дозвіл на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону на АДРЕСА_1, для здійснення торгівлі.

Рішенням Бориславської міської ради Львівської області № 25 від 24 січня 2002 року затверджено проект відведення земельної ділянки та надано позивачеві ОСОБА_3 земельну ділянку площею 36 кв.м. по АДРЕСА_1 у тимчасове користування на умовах оренди терміном на три роки з наступним викупом.

На виконання умов рішення №655 виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 25 грудня 2001 року позивачем було виготовлено технічну та проектну документацію. Зокрема, було виготовлено будівельний паспорт на встановлення торгового павільйону по АДРЕСА_1, який 25 січня 2002 року був погоджений головним архітектором м.Борислава В.Гнатюком. Згідно даного проекту площа торгівельного павільйону по зовнішніх контурах становить 36 кв.м.

15 січня 2003 року складено акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, який був затверджений рішенням Бориславського міськвиконкому № 45 від 28 січня 2003 року. Згідно даного акту встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з державними будівельними нормами, порушень вимог органів Державного архітектурно-будівельного контролю, Державного санітарно-епідеміологічного та пожежного нагляду при будівництві (встановленні) павільйону не виявлено. Площа забудови становить 36 кв.м. Торговий павільйон по АДРЕСА_1 готовий до введення в експлуатацію. Цей акт може служити основою для реєстрування у відповідних органах як колективної або приватної власності юридичних і фізичних осіб, а також у державних органах статистики.

09 червня 2009 року позивач укладено із Бориславською міською радою договір оренди землі 04.09.439.00063, згідно якого їй надано в оренду земельну ділянку площею 0,0036 га по АДРЕСА_1, для обслуговування торгового павільйону; договір укладено на п'ять років.16.02.2015 року позивачуклалаіз Бориславською міською радою додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі на 10 років та проведено реєстрацію даного договору у Реєстраційній службі Бориславського міського управління юстиції Львівської області.

Підпунктом 10 п.«б» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання (повноважень) виконавчих органів міських рад віднесено облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Такими повноваженням, зокрема, є присвоєння поштових адрес.

Позивач ОСОБА_3 звернулася до міського голови м.Борислава із заявою від 17 березня 2016 року щодо присвоєння поштової адреси вищевказаному торговому павільйону.

З копії рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №114 від 19 травня 2016 року вбачається, що позивачу було відмовлено у присвоєнні адреси тимчасовій споруді - торговому павільйону, що знаходиться на АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що згідно з чинним законодавством тимчасовим спорудам для здійснення підприємницької діяльності поштова адреса не присвоюється.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв'язку, залізничні колії.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до Порядку присвоєння та зміни поштових адрес об'єктам нерухомого майна на території міста Борислава (далі - Порядок), затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 28 грудня 2011 року № 409 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 кв.м. по зовнішньому контуру або не мати такого приміщення. Відповідно до пункту 1.5 Порядку не надаються самостійні адреси наступним об'єктам нерухомості малим архітектурним формам, тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та об'єктам благоустрою.

Згідно з п.2.3 Порядку до заяви про присвоєння або зміну поштової адреси необхідно додати копію правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності заявника на об'єкт нерухомого майна (у разі наявності об'єкта нерухомого майна), проте, як встановлено судом, позивач такого документа відповідачу не надав.

Аналіз наведених вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що поштові адреси можуть бути надані, зокрема, об'єктам нерухомого майна, тобто спорудам капітального типу, а не тимчасовим об'єктам, що є характерним для малих архітектурних форм і тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, визначення яких міститься в ст.21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також необхідно зазначити, що з моменту отримання позивачем дозволу на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону, змінилося законодавче визначення поняття «малої архітектурної форми», змінилося правове регулювання, а також відбулося розділення понять «мала архітектурна форма» та «тимчасова споруда».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним було побудовано та комісією прийнято в експлуатацію будівлю торгового павільйону на АДРЕСА_1, яка підлягає під визначення «нерухоме майно».

Однак, позивач не надав рішення про надання земельної ділянки для здійснення забудови та документи щодо надання дозволу на забудову саме об'єкта нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що земельну ділянку та наступні дозволи були надані на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону, для здійснення торгівлі, а не для будівництва об'єкту нерухомого майна.

Зокрема, рішенням № 655 виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 25 грудня 2001 року позивачу ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону на АДРЕСА_1, для здійснення торгівлі. Будівельний паспорт, який 25 січня 2002 року був погоджений головним архітектором м.Борислава В.Гнатюком, було виготовлено щодо встановлення малої архітектурної форми - металевого торгового павільйону.

Виготовивши проект на встановлення металевого торгового павільйону на АДРЕСА_1 площею 36 кв.м., позивач не зверталася до виконавчого комітету Бориславської міської ради про внесення змін до рішення виконкому від 25 грудня 2001 року № 655, яким дозвіл надавався на встановлення малої архітектурної форми, а не на об'єкт нерухомості.

Однією з основних ознак, які дозволяють віднести об'єкт до категорії нерухомих речей, є неможливість переміщення такого об'єкту без його знецінення та зміни його призначення.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4, об'єкт спору у даній справі - торговий павільйон біля будинку АДРЕСА_1 є металевим, суцільно звареним, який можливо демонтувати, і таке переміщення є можливим без його знецінення та зміни призначення.

Тому твердження позивача, що будівля торгового павільйону на АДРЕСА_1 підлягає під визначення «нерухоме майно» - є безпідставними.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що торговий павільйон облаштовано фундаментом, як підставу віднесення цього об'єкту до категорії «нерухоме майно», оскільки сама по собі наявність фундаменту (фундаментних блоків) під металевим торговим павільйоном, не свідчить про капітальність цієї споруди.

Посилання позивача на те, що не присвоєння торговому павільйону поштової адреси порушує право позивача на володіння нерухомим майном, оскільки позивач не може зареєструвати належний йому павільйон - суд не бере до уваги, оскільки позивачу не надавався дозвіл на будівництво об'єкту нерухомого майна, при цьому дозвіл надавався на встановлення малої архітектурної форми - торгового павільйону, який згідно законодавства, чинного на цей час, підпадає під визначення «тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності», відповідно до ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №114 від 19 травня 2016 року не підлягають до задоволення.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов'язання виконавчого комітету присвоїти поштову адресу торговому павільйону є похідними, тому у задоволенні позову у цій частині також необхідно відмовити.

Крім цього, суд вважає необхідним зазначити, що задоволення позову шляхом зобов'язання відповідача прийняти рішення відповідного змісту (присвоєння адреси) було б втручанням у дискреційні повноваження відповідача, які здійснюються останнім на основі адміністративного розсуду. Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п.10.3 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

З урахуванням вищенаведеного, заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, тому не підлягає до задоволення.

У ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.10, 11, 12, 71, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської облапсті №114 від 19 травня 2016 року та зобов'язання виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області присвоїти поштову адресу торговому павільйону по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст.160 КАС України - з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Т.Слиш