Справа № 381/3990/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/3990/16 Головуючий у 1-й інстанції: Осаулова Н.А. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - відповідач), ОСОБА_4, третя особа: Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_2, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0089 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1), призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Дана земельна ділянка придбана ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 квітня 2013 року, посвідченого нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Мельник К.С..

Згідно виписки з протоколу засідання комісії по розгляду питань будівництва, реконструкції та переобладнання (від 10.09.2013 року) комісія вирішила винести питання щодо звернення ОСОБА_2 про надання дозволу на встановлення торговельних павільйонів по АДРЕСА_1 на розгляд виконавчого комітету Фастівської міської ради.

Рішенням Виконавчого комітету Фастівської міської ради №179 від 20 червня 2014 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на встановлення групи тимчасових споруд (двох торговельних павільйонів) по АДРЕСА_1 в межах належної мені земельної ділянки та зобов'язано її замовити та виготовити паспорт прив'язки групи тимчасових споруд.

На виконання рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради замовлено та виготовлено паспорт прив'язки, який виданий 17.09.2014 року та дійсний до 17.09.2019 року

На підставі заяви від 25.02.2014 ОСОБА_2 було виготовлено проект землеустрою.

Згідно висновку №756 від 12.03.2014 року Управлінням Держземагенства у Фастівському районні погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі громадянці України, ОСОБА_2 в АДРЕСА_1

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.05.2016 року, головним інспектором за адресою АДРЕСА_1 було встановлено, що гр. ОСОБА_2 у період 2014-2016 років виконано будівельні роботи з будівництва нежитлового приміщення комерційного призначення розмірами в плані 4*11м (фундамент - бетон, стіни та покрівля - полегшені металеві конструкції), без отримання вихідних даних, без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації, та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт. Також замовником будівництва ОСОБА_2 не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду.

Згідно виявлених порушень головним інспектором ДАБІ у Київській області було складено протокол 1-Л-А-2405/1 про адміністративне правопорушення від 24.05.2016 року і винесено припис № С-2405/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.05.2016 року.

06 червня 2016 року було винесено Постанову № А-0606/6 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_2, проживаючу АДРЕСА_2, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1, 7, 16, 17 статті 96 КУпАп та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Вважаючи протиправними дії головного інспектора щодо винесення постанови про адміністративне право порушення, а саму постанову такою, що підлягає скасування позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Пунктом 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що тимчасова споруда торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Відповідно до п.п.3, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Як вбачається зі змісту постанови суть порушення полягає у тому, що «гр. ОСОБА_2 у період 2014-2016 років виконано будівельні роботи з будівництва нежитлового приміщення комерційного призначення розмірами в плані 4*11м (фундамент - бетон, стіни та покрівля - полегшені металеві конструкції), без отримання вихідних даних, без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації, та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, тим самим порушено вимоги с. ст. 29,31,34,36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також замовником будівництва гр. ОСОБА_2 не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності із посиланням на те, що позивачем отримані дозволи та інші необхідні документи на підставі яких встановлюються тимчасові споруди, оскільки, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 виконано будівельні роботи з будівництва нежитлового приміщення комерційного призначення розмірами в плані 4х11м, при цьому за зазначеною адресою передбачено влаштування двох торгівельних павільйонів, розміри яких повинні становити 5,5х 4,0м. (що дорівнює 22 м.кв. кожного павільйону по зовнішньому контуру). Вказані обставини підтверджені, зокрема, матеріалами проведеної фото фіксації.

Крім того, спростовуються матеріалами справи твердження апелянта про відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, який було покладено в основу спірної постанови (а.с. 111-113).

Інші доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28.03.2017 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Губська Л.В.