Справа № 265/6105/16-а
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6105/16-а
Провадження №2-а/265/11/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря Тулянкіної М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, про визнання дій державного органу неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання бездіяльність відповідача щодо не проведення з 10.06.2016 року підвищення пенсії відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», неправомірною та зобовязати управління здійснити їй з 10.06.2016 року перерахунок пенсії з урахуванням вимог ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», а саме підвищити розмір пенсії на 12% від загального призначеного розміру пенсії за віком та виплатити недоотримане підвищення до пенсії з 10.06.2016 року.

30 грудня 2016 року позивачка змінила предмет позову та просила визнати дії управлінняПФУ в Орджонікідзевському районі щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи період роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, неправомірними; зобовязати управління зарахувати до стажу періоди роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи в указаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців; зобовязати управління провести перерахунок та виплату пенсії з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме один рік роботи в указаний період у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 10.06.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Станом на дату звернення вона досягла повних 59 років. Загальний стаж роботи становив 36 років, 19 днів. Розпорядженням від 16.06.2016 року їй з10.06.2016 року було призначено пенсію за віком. Первинну виплату проведено в липні 2016 року. Вважає, що у звязку з тим, що трудовою книжкою підтверджено факт роботи в районах Крайньої Півночі, вона має право на пільгове обчислення стажу за періоди роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі, як один рік та шість місяців такої роботи.

Позивачка ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, позовні вимоги позивачки не визнав, надав суду письмові заперечення. Відповідно до наданих заперечень вказував, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні з 10.06.2016 року, як одержувач пенсії за віком. Перша виплата пенсії була проведена позивачу в липні 2016 року. Після отримання пенсії, позивач звернулася на прийом до спеціалістів відділу з обслуговування громадян із усним публічним запитом на отримання інформації про особу, а саме: копії протоколу про призначення пенсії, розрахунку стажу та заробітної плати.

З трудової книжки позивачки вбачається, що у період з 27.06.1984 по 17.11.1984 року вона працювала на посаді техніка відділу сухих препаратів на станції переливання крові міста Воркута, та з 07.08.1985 по 16.12.1985 року на посаді техніка будівельника Комсомольської міської ради міста Воркути, що є районом Крайньої Півночі. Робота у даній місцевості у зазначений термін до 01 січня 1991 року надає пільгове право на зарахування 1 року роботи за 1 рік 6 місяців роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Для підтвердження свого стажу роботи в районах Крайньої Півночі ОСОБА_1 надала копію трудової книжки, не надав документів, які б підтверджували її права на пільги, що були встановлені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі, тобто для зарахування 1 року роботи у таких районах за 1 рік та 6 місяців, оскільки необхідних записів та даних її трудова книжка та матеріали пенсійної справи не містять. Факт роботи в районах Крайньої Півночі сам по собі не надає право на пільги, передбачені п.5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», оскільки законодавець вимагає підтвердження того факту, що працівник мав право на такі пільги. Просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя з 10.06.2016 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно до трудової книжки (запис №9), ОСОБА_1 з 27.06.1984 прийнято до станції переливання крові м. Воркута Коми АССР на посаду техніка відділу сухих препаратів. Відповідно до запису №10 трудової книжки, з 17.11.1984 позивачку звільнено з роботи за власним бажанням. Відповідно до записів №11-12, ОСОБА_1 в період з 07.08.1985 по 16.12.1985 року працювала на посаді техніка будівельника Комсомольської міської ради міста Воркута.

При цьому з розрахунку стажу роботи позивачки вбачається, що період роботи ОСОБА_1 з 27.06.1984 по 17.11.1984 року та з 07.08.1985 по 16.12.1985 року було зараховано до стажу роботи на загальних підставах (один рік за один рік роботи в районах Крайньої Півночі).

ОСОБА_1, після отримання пенсії в липні 2016 року звернулася до відповідача з проханням надати відомості про порядок розрахунку пенсії. З наданого Відповідачем розрахунку стажу, ОСОБА_1 дізналася що спірний період роботи був розрахований на загальних підставах. 30.12.2016 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну предмету спору, а саме визнання противоправною бездіяльність управління в частині неврахування при призначенні пенсії, стаж роботи в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах та зобовязання провести перерахунок пенсії.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до п.п. «б» п. 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, з трудової книжки позивачки вбачається, що вона у періоди з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року працювала на різних підприємствах в м. Воркута Комі АРСР. Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 10.11.1967 р. № 1029, м. Воркута Комі АРСР відноситься до Району Крайньої Півночі.

Висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості або інших документів, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, суд вважає помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), згідно до якої пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією ВАСУ в рішенні по справі №265/539/16-а від 12.01.2017 року.

Підпунктом «д» п. 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п. 3 ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Враховуючи, що період роботи позивача з 27.06.1984 по 17.11.1984 року та з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районах Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою, копія якої міститься матеріалах пенсійної справи, і яка підтверджує право позивача на користування пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", суд вважає, що відповідачем безпідставно не розраховано при призначенні пенсії спірний стаж роботи із розрахунку один рік такої роботи, як один рік та шість місяців.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачу призначено пенсію за віком, на підставі особистої заяви з 10.06.2016 року. Першу виплату пенсії проведено в липні 2016 року. Заяву про зміну предмету позову подано до суду 30.12.2016 року, тобто строки, передбачені ст. 99 КАС України, на звернення до суду, позивачем порушені не були.

Таким чином заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя перерахувати позивачу з 10.06.2016 року пенсію за віком з урахуванням стажу роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року та з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців.

Керуючись ст. ст. 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, про визнання дій щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи період роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, неправомірними, задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 при призначенні пенсії періоди роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року, з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, тобто один рік роботи за один рік 6 місяців.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року та з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя провести ОСОБА_1 з 10.06.2016 року перерахунок пенсії за віком з урахуванням періодів роботи з 27.06.1984 по 17.11.1984 року та з 07.08.1985 по 16.12.1985 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, враховуючи фактично виплачені кошти.

Постанова суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ___________________________