Справа № 826/17914/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Коваленко О.В., за участі представників сторін, розглянув у відкритому судовому засідання адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики»

до

третя особа

державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними бездіяльності та рішення, зобов’язання вчинити дії та скасування рішення,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 23 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо не виключення з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» – сум недоїмки, штрафних санкцій та пені;

- зобов’язати державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виключити з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» – сум недоїмки, штрафних санкцій та пені;

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не виконано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 у справі №826/9944-13-а, з огляду на що сума недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 6418,83 грн., штрафних санкцій у розмірі 811,40 грн. та пені у розмірі 83,44 грн. не була виключена з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики», – на підставі чого всі платежі, які надходили від позивача для сплати поточних зобов’язань з єдиного внеску, зараховувались для погашення заборгованості, яка судом визнана неправомірною, у зв’язку з чим накопичувальним методом у товариства продовжувала зростати заборгованість з єдиного внеску, що не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, позивачем наголошено, що оскаржувані рішення не містять всіх обов’язкових реквізитів (підстав їх прийняття та відомості про набрання ними законної сили). Також, за твердженнями позивача, третьою особою порушено строки направлення на адресу товариства рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги на вказані рішення, а тому така скарга, у силу пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, є задоволеною у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних рішень, прийнятих у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень, з огляду на те, що за зверненням позивача 20.04.2015 кошти у сумі 6418,83 грн. перераховано з ІКП 71030000 до ІКП 71010000, у результаті чого заборгованість зі сплати єдиного внеску була погашена частково; 05.07.2016 заборгованість погашена повністю. Разом з тим, після проведення нарахувань згідно з поданої звітності з єдиного внеску за червень 2016 року повторно виникла заборгованість у розмірі 2869,12 грн.

Третя особа також заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши у письмових поясненнях про те, що строк розгляду скарг на рішення, які прийняті на виконання Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визначений не приписами Податкового кодексу України, а положеннями Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, який складає 30 днів та який було дотримано третьою особою у межах спірних правовідносин.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частинами другою та третьою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У силу частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Аналогічні за змістом положення в частині строків розгляду скарг на вимогу про сплату єдиного внеску містяться у пункті 1 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12. 2015 №1124.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами частини десятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції, яка діє з 01.01.2015), а та у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції, яка діяла до 01.01.2015).

Як вбачається зі змісту заперечень відповідача, підставою для прийняття оскаржуваних рішень слугувала наявна у товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» заборгованість з єдиного внеску. Так, за твердженнями відповідача, за зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» 20.04.2015 кошти у сумі 6418,83 грн. перераховано з ІКП 71030000 до ІКП 71010000, у результаті чого заборгованість зі сплати єдиного внеску була погашена частково; 05.07.2016 заборгованість погашена повністю. Разом з тим, після проведення нарахувань згідно з поданої звітності з єдиного внеску за червень 2016 року повторно виникла заборгованість у розмірі 2869,12 грн.

У той же час, суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 у справі №826/9944/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» до управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про скасування вимог про сплату боргу та рішень, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014, визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва від 24.05.2013 №2177 в частині застосування штрафу в розмірі 811,40 грн. та нарахування пені в сумі 334,36 грн.; визнано протиправними та скасовано вимоги управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про сплату боргу від 05.03.2013 №Ю-514, від 04.04.2013 №Ю-514/1, від 03.05.2013 №Ю-514/2, від 05.06.2013 №Ю-514/3; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва виключити з картки особового рахунку страхувальника товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» недоїмку в сумі 6418,83 грн. і заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 811,40 грн. та пені в сумі 83,44 грн.; відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» у задоволенні адміністративного позову в іншій частині.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 у справі №826/9944/13-а замінено боржника у виконавчому провадженні №44683254, а саме: управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва на державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві.

З огляду на викладене вбачається, що судовим рішенням, яке набрало законної сили 28.01.2014 (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень), зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва (яке у подальшому замінено на державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві, правонаступником якої наразі є державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві) виключити з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» – недоїмку в сумі 6418,83 грн. і заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 811,40 грн. та пеню в сумі 83,44 грн.

Проте, зарахування вказаних грошових коштів відбулось лише 20.04.2015, що підтверджено відповідачем та третьою особою під час судового розгляду справи та за наслідками чого зроблено відповідний запис у картці платника єдиного соціального внеску.

Натомість, у мотивувальній частині постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 у справі №826/9944/13-а наголошено, що днем сплати товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» єдиного внеску за січень 2013 року в сумі 6418,83 грн. слід вважати 06.03.2013. Відтак, нарахування штрафів та пені на суму несплаченого (несвоєчасно сплаченого) єдиного внеску у розмірі 6418,83 грн. слід було нараховувати до 05.03.2013 (включно), про що також вказано у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 у справі №826/9944/13-а, проте не взято до уваги відповідачем, як правонаступником.

Так, приписами частини шостої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Отже, оскільки поточні платежі з єдиного внеску, здійснені товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» у досліджуваний період, зараховувались контролюючим органом у рахунок заборгованості, яка неправомірно обліковувалась в картці останнього з 06.03.2013 по 20.04.2015, нарахування штрафу та пені на цю суму є необґрунтованим.

Щодо підстав та розміру формування недоїмки з єдиного внеску позивача, який виник у період після 20.04.2015 відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, на вимогу суду не надано відповідних пояснень разом з доказами на їх підтвердження, а тому суд виходить з того, що подальше формування розміру недоїмки позивача з єдиного внеску є також необґрунтованим та пов’язаним з попереднім необґрунтованим зазначенням у картці заборгованості у розмірі 6418,83 грн.

Разом з тим, твердження позивача про те, що оскаржувані рішення не містять всіх обов’язкових реквізитів (підстав їх прийняття та відомості про набрання ними законної сили), суд визнає немотивованими та такими, що не спростовують викладене.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає про таке.

Як було зазначено вище, за результатами судового розгляду справи №826/9944/13-а управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва, якого у подальшому замінено на державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві, правонаступником якого є відповідач, зобов'язано виключити з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» – недоїмку в сумі 6418,83 грн. і заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 811,40 грн. та пені в сумі 83,44 грн.

На виконання рішення суду у цій частині постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві від 15.09.2014 відкрито виконавче провадження №44683254. За інформацією, наданою позивачем під час судового розгляду справи, що не заперечувалось відповідачем та третьою особою, як суб’єктами владних повноважень, наразі вказане виконавче провадження триває.

Відтак, позовна вимога, заявлена у даній справі про зобов’язання державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, як правонаступника управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва у межах спірних правовідносин, виключити з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» – сум недоїмки, штрафних санкцій та пені фактично дублює вже розглянуту позовну вимогу в іншій адміністративній справі за участю іншого відповідача (№826/9944/13-а), на виконання якого відкрито виконавче провадження. Отже, спір у даній частині позову не підлягає повторному задоволенню.

При цьому, слід зазначити, що лише ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 у справі №826/9944/13-а замінено боржника у виконавчому провадженні №44683254, а саме: управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва на державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві, а 20.04.2015 кошти у сумі 6418,83 грн. включено до картки позивача як зараховану суму єдиного внеску.

Таким чином, враховуючи зарахування таких коштів на рахунок позивача протягом практично місяця з дня визнання податкового органу боржником у виконавчому провадженні, останнім фактично виключено з картки особового рахунку страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство промислової політики» – суми недоїмки, штрафних санкцій та пені, а тому твердження про протиправну бездіяльність з боку відповідача в цій частині не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина третя статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені судові витрати під час судового розгляду справи у загальному розмірі 4134,00 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями від 15.11.2016 №85 та від 08.12.2016 №93.

Водночас, враховуючи часткове задоволення позовних, пропорційно розміру задоволення останніх сума судового збору, що підлягає поверненню позивачу, становить 1378,00 грн.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 27.03.2017