Справа № 808/3205/16
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2017 рокусправа № 808/3205/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі №808/3205/16 за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, що оформлено листом від 10.10.2016 №5336/08-32-17 про відмову визнати безнадійним та списати податковий борг позивача з оплати суми податкового зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 32 924,74 грн., яке було нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення від 27.06.2012 №;

зобов'язати відповідача прийняти рішення про списання податкового боргу позивача з оплати суми податкового зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 32 924,74 грн., яке було нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення від 27.06.2012 №.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що рішення відповідача про відмову визнати безнадійним та списати податковий борг не узгоджується з положеннями, зокрема, Податкового кодексу України, яким визначено поняття «безнадійного податкового боргу». ОСОБА_1 зазначала, що з часу виникнення податкового боргу минув визначений Податковим кодексом України строк звернення для його стягнення, у зв'язку з чим такий борг повинен бути визнаний безнадійним.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду фактично мотивована неправомірністю оскарженого рішення контролюючого органу про відмову визнати безнадійним та списати податковий борг позивача з оплати суми податкового зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб, оскільки станом на час звернення позивача до відповідача з заявою про списання такого боргу, закінчилися строки давності, які визначені ст..102 ПК України, для стягнення податкового боргу, що у відповідності до п.101.2 ст.101 ПК України є підставою для визнання такого податкового боргу безнадійним.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Мелітопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання податкового боргу позивача безнадійним. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що у зв'язку з недосконалою роботою програмного забезпечення податковий борг не був перенесений в інформаційні системи, у зв'язку з чим його було відображено лише 22.02.2016р. за результатами інвентаризації інтегрованої картки платника податків

фізичної особи ОСОБА_1 З цих підстав, відповідач вказує на те, що податковий борг позивача, згідно інформаційних систем, виник 22.02.2016р., у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання його безнадійним, оскільки у відповідності до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, який затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 списання податкового боргу платників податків здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються відповідачем, свідчать про те, що 16.10.2007 між Мелітопольською міською радою та ОСОБА_2 укладено договір б/н оренди земельної ділянки, за умовами якого (з урахуванням змін внесених додатковою угодою 2011 року) Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації станції технічного обслуговування. Договір укладено на 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (національній валюті України - гривнях) у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 31 010,62 грн. за загальну площу земельної ділянки в рік і вноситься орендарем щомісячно по 1/12 частини від загального розміру орендної плати на рахунок орендодавця.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_2 20.10.2010 підписано додаткова угода до договору оренди земельної ділянки та внесено зміни до договору оренди в частині визначення орендаря з ОСОБА_2 на ОСОБА_1, так як вона є спадкоємцем майна.

27.06.2012 контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_1, згідно з 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з громадян у розмірі 32 924,74 грн. Вказане рішення у той же день вручене під розписку позивачу, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця вказаного рішення та не заперечується відповідачем.

У квітні 2016 року на адресу позивача поштою була направлена податкова вимога від 19.04.2016 №1398-17 на суму 32 924,55 грн., яка вручена особисто 04.05.2016.

У зв'язку із отриманням вказаної вимоги позивач звернувся до податкової інспекції із запитом від 10.05.2016 про надання інформації щодо підстав виникнення вказаного податкового боргу.

Листом від 13.05.2016 №3847/Є/08-32-08-01-008 Мелітопольська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області повідомила позивача, що податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб в інтегрованій картці платника податків (ІКПП) фізичної особи ОСОБА_1 виник 23.08.2013 згідно ППР № від 27.06.2012. У зв'язку з недосконалою роботою програмного забезпечення проведено інвентаризацію ІКПП щодо повноти відображення нарахованих сум по платі за землю з фізичних осіб, за результатами якої 22.02.2016 внесено до ІКПП суму нарахувань в розмірі 32 924,74 грн., яка не мігрувала до АІС «Податковий блок» з АРМу «ТАХ».

27.05.2016 позивач звернувся із заявою до Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання податкового боргу безнадійним та списання безнадійного податкового боргу, в якому останній просив податковий орган визнати безнадійним та прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу з оплати податкового зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 32 924,74 грн.

Листом від 10.06.2016 № 4165/08-32-17 «Про надання інформації» Мелітопольська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області повідомила позивача, що керуючись пп.101.2.3 п. 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України податковий борг ОСОБА_1 не може бути визнаний як безнадійний і списаний згідно Порядку списання податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 №577.

26.09.2016 позивач повторно звернувся до Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою про визнання податкового боргу безнадійним та списання безнадійного податкового боргу.

Листом від 10.10.2016 за вих. № 5336/08-32-17 «Про надання інформації» податкова інспекція повідомила платника податків про те, що вказаний податковий борг виник згідно даних ІС 22.02.2016, а тому не може бути визнаний як безнадійний і списаний.

Вважаючи рішення відповідача, яке оформлено листом від 10.10.2016 №5336/08-32-17 про відмову визнати безнадійним та списати податковий борг, протиправним позивач звернувся із даним позовом.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний», згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

Строк давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, сплив строку, який визначено п.102.4 ст.102 ПК України та у межах якого може бути стягнутий податковий борг, є підставою для визнання податкового боргу як безнадійного.

Як зазначено вище, спірний податковий борг виник внаслідок не сплати позивачем узгоджених податкових зобов'язань, які визначені контролюючим органом шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення від 27.06.2012р. №, яке в той же день отримано позивачем.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Оскільки позивачем не розпочиналася процедура оскарження рішення контролюючого органу, то він був зобов'язаний сплатити грошове зобов'язання, яке визначено контролюючим органом у ППР від 27.06.2012р. №, до 07.07.2012р. включно.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції на час прийняття податкового повідомлення-рішення), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, оскільки позивачем не була сплачена у встановлені строки сума грошового зобов'язання, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні від 27.06.2012р. №, то вказана сума грошового зобов'язання з 08.07.2012р. набула статусу податкового боргу.

Як зазначено вище, у відповідності до п.102.4 ст.102 ПК України податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже, враховуючи дату виникнення податкового боргу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на час звернення позивача до відповідача з заявою про списання податкового боргу, сплинув строк для стягнення зазначеного податкового боргу, у зв'язку з чим у відповідача були наявні правові підстави для визнання такого боргу безнадійним та прийняття з цього приводу рішення у відповідності до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, який затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання представника відповідача на недосконалу роботу програмного забезпечення та проведену інвентаризацію ІКПП щодо повноти відображення нарахованих сум по платі за землю з фізичних осіб, за результатами якої 22.02.2016 внесено до ІКПП суму нарахувань позивачу в розмірі 32 924,74 грн., яка не мігрувала до АІС «Податковий блок» з АРМу «ТАХ», оскільки жодною нормою Податкового кодексу України не пов'язано момент виникнення податкового боргу із моментом внесення даних щодо нього до інформаційних систем контролюючого органу.

Отже, дата фактичного внесення відомостей щодо податкового боргу до інформаційних систем контролюючого органу, не може змінити дату виникнення податкового боргу і відповідно не може змінити строки, у межах якого такий податковий борг може бути стягнутий.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Крім цього, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, сплата якого було відстрочена ухвалою суду від 02.03.2017р., у розмірі 3013,60грн.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі №808/3205/16 - без змін.

Стягнути з Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3031,60грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 27.03.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк