Справа № 345/4045/16-а, 2-а/345/30/2017
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 876/1422/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2017 року в адміністративній справі № 345/4045/16-а, провадження № 2-а/345/30/2017 за позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із вказаним позовом та просив:

- поновити йому строк звернення до суду;

- визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Калуське ОУПФУ) щодо виконання постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2015 року у справі № 345/1010/15-а, в частині проведення перерахунку пенсії та зниження індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії з 4,17676 до 3,16841;

- зобов'язати Калуське ОУПФУ провести перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії в розмірі 4,17676, починаючи з 05 грудня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при виконанні цього судового рішення відповідачем було неправомірно знижено індивідуальний коефіцієнт для обчислення його пенсії.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило Калуське ОУПФУ, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що у спірних правовідносинах пенсійний орган діяв правомірно, при тому, що зменшення індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії позивача зумовлене збільшенням кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до розпорядження Калуського ОУПФУ від 01 вересня 2015 року та розрахунку зарплати № 5 розмір пенсії ОСОБА_2 становив 5305,12 грн; при цьому була врахована заробітна плата з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, та з 21.01.2002 року по 28.02.2010 року і застосовано індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії 4,17676.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2015 року, залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії УПФУ в м.Калуші та Калуському районі та зобов'язано його призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявними документами, що містяться в пенсійній справі, з 05 грудня 2014 року та при обрахунку пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2700,98 грн.

На виконання цього рішення 01 червня 2016 року Калуське ОУПФУ прийняло розпорядження за № 139596, яким здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 05 грудня 2014 року та при обрахунку розміру його пенсії застосувало показник середньої заробітної плати 2700,98 грн, а також зменшило індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії з 4,17676 до 3,1841.

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та при обрахунку пенсії застосувати індивідуальний коефіцієнт, який був до моменту зменшення, а саме 4,17676, проте, листом від 03.11.2016 року № 430/Р-15 Калуське ОУПФУ відмовило йому в цьому, покликаючись на те, що покладені судом зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком виконані управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах своїх повноважень.

Вважаючи дії Калуського ОУПФУ в частині зниження індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії з 4,17676 до 3,16841 неправомірними, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що, виконуючи судове рішення від 14.05.2015 року, відповідач не тільки застосував новий показник середньої заробітної плати - 2700,98 грн, а й додатково врахував заробітну плату за період з 01.03.2010 року по 30.11.2014 року, що зумовило зменшення індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії до 3,16841.

Проте, постановою Калуського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року зобов'я-зано пенсійний орган призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявними документами, що містяться в пенсійній справі, з 05 грудня 2014 року, із застосування при обрахунку розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2700,98 грн.

Тобто, відповідач на власний розсуд додатково врахував при перерахунку пенсії ОСОБА_2 заробіток за період з 01.03.2010 року по 30.11.2014 року, занизивши таким чином індивідуальний коефіцієнт для призначення пенсії позивачу, хоча судовим рішенням це не було передбачено.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення і виплати пенсій, розміри мінімальної пенсійної виплати за віком та підвищень до пенсії. визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Одним із принципів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є залежність розміру пенсії від тривалості стажу та розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

При проведенні вказаних розрахунків застосовуються показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців економіки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статтей 40 і 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян».

Як видно із зазначеної вище статті, на визначення заробітної плати для обчислення пенсії мають вплив показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та індивідуальний (середній) коефіцієнт заробітної плати.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2015 року перший показник визначено в сумі 2700,98 грн; інший показник (коефіцієнт заробітної плати) сторонами не оспорювався.

За приписами частини першої статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Всупереч зазначеним нормам, при проведенні виконання вказаного вище судового рішення пенсійний орган також змінив коефіцієнт заробітної плати.

Вказана зміна відповідачем не обгрунтована (як нормативно, так і фактично), не підтверджена належними доказами, зокрема: які періоди страхового стажу були враховані для визначення коефіцієнта заробітної плати позивача, помісячні коефіцієнти та розрахунок середнього коефіцієнта заробітної плати при попередньому та наступному розрахунках заробітної плати позивача для обчислення пенсії.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч приписами частини другої статті 71 КАС України відповідач, який є суб'єктом владних повноважень і заперечує проти адміністративного позову, не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій.

Покликання апелянта на збільшення кількості місяців заробітку як на підставу зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати відповідача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при цьому відповідач не навів обгрунтування підстав збільшення кількості цих місяців, а також не навів доказів врахування помісячних коефіцієнтів заробітної плати за вказані періоди.

Також суд вірно встановив, що позивачем не пропущено строки звернення до суду із цим позовом, оскільки перерахунок пенсії згідно судового рішення було проведено 01 червня 2016 року, а виплату донарахованих коштів позивачу здійснено у липні 2016 року, коли позивачу й стало відомо про порушення своїх прав.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_2 та правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2017 року в адміністративній справі № 345/4045/16-а, провадження № 2-а/345/30/2017 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді Л.Я.Гудим

В.В.Гуляк

Ухвала в повному обсязі складена 27 березня 2017 року.