Справа № 557/1214/16-а
Суддя: Чорноус Л. І.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 557/1214/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Чорноус Л.І. розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт.Гоща адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати йому в повній сумі щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня 2016 року у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити в повному обсязі невиплачену щорічну разову грошову допомогу розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком , визначеної ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат , з урахуванням проведених виплат.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим , що він має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У відповідності до вимог ст. 12 зазначеного Закону, учасникам бойових дій повинна щорічно до 5 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Проте, за 2016 рік він отримав 920,00 грн. такої допомоги замість 5650 грн. , тобто недоплата становить 4730,00 грн.

На його звернення до відповідача виплатити йому недораховану різницю щорічної разової грошової допомоги у розмірі, передбаченому законом, відповідачем було відмовлено.

Позивач та його представник - адвокат Панчелюга К.М. в судове засідання не з'явилися. Представник позивача адвокат Панчелюга К.М. подала до суду заяву про слухання справи у відсутності позивача та її відсутності.

Представник відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, згідно якої просить зазначену справу розглядати у відсутності представника зазначеного центру.

Згідно надісланого до суду заперечення представник відповідача просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є необґрунтованим, з тих підстав, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, було здійснено відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», тобто у сумі 920,00 грн. Також, просить врахувати те , що відповідно до ч. 4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи , які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня , мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року , в якому здійснюється виплата допомоги , відтак якщо позивач до вказаного терміну не звернувся за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня , то право на отримання такої допомоги у відповідному році слід вважати втраченим.

Відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі,вважає , що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 28.01.2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Позивач зазначає, що від отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня , як учасник бойових дій , за 2016 рік в розмірі 920,00 грн.

Проте , позивачем не надано суду доказів на підтвердження цього і , як зазначає представник відповідача , за отриманням такої допомоги позивач не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи , які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня , мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

У відповідності до ч.1,2 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Статтею 19 частиною 2 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином , оскільки ОСОБА_1 до 30 вересня 2016 року не звертався до відповідача з приводу виплати йому грошової допомоги до 5 травня і не ставить перед судом вимоги щодо виплати йому допомоги у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, то його вимоги щодо недоплати грошової допомоги згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4730,00 грн. є безпідставними.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79-У111) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст. 12,13,14,15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Дані зміни є чинними, Конституційний Суд не висловлювався з приводу їх неконституційності.

В силу вимог п.2 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати в 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення, у таких розмірах - учасникам бойових дій - 920 гривень.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

У рішенні Європейського суду від 03 червня 2014 року (Заява N 43331/12, справа «Валентина Ніканорівна Великода проти України») суд зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення <...> та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році в сумі 920 гривень здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги про виплату такої допомоги у встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Однак , оскільки ОСОБА_1 до 30 вересня 2016 року не звертався до відповідача з приводу виплати йому грошової допомоги до 5 травня і не ставить перед судом вимоги щодо виплати йому допомоги у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, то його вимоги щодо недоплати грошової допомоги згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4730,00 грн. є безпідставними.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 41, 69-71, 94, 128, 160-163, 167 КАС України, в силу ч.2 ст. 19, ст. 46, ч.2 ст. 95 Конституції України, ч.5 ст. 12 , ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік та зобов'язання нарахувати та виплатити таку щорічну одноразову допомогу за 2016 рік- відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя :