Справа № 423/2537/16-а
Суддя: Мазур М. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 423/2537/16-а
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 р. м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Мазура М.В. при секретарі судового засідання Соловйовій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
2) зобов`язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи, який надає право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», наступні періоди роботи (служби):
- з 27.03.1974 р. по 05.05.1974 р., тобто 01 місяць 08 днів роботи на посаді завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту села Мануйлове Шахтарської районної лікарні,
- з 20.06.1974 р. по 17.05.1976 р., тобто 01 рік 10 місяців 28 днів служби в рядах радянської армії на посаді фельдшера в/ч 95034,
- з 16.12.1980 р. по 28.06.1982 р., тобто 01 рік 08 місяців 12 днів роботи на посаді фельдшера шостої підстанції лікарні швидкої допомоги м.Донецьк;
3) зобов`язати відповідача виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу пенсія була призначена 23.03.2015 року, проте позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом 09.08.2016 року.
Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Позивач надав суду заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, посилаючись на те, що після призначення пенсії першу пенсію він отримав 10 квітня 2015 року, тоді він зрозумів, що йому не виплатили указану вище грошову допомогу, у травні та червні 2015 року він звертався до працівників ПФУ з метою отримати пояснення стосовно цього питання. Йому повідомили, що йому не зараховано до стажу, який надає право на цю виплату кілька періодів і йому потрібно надати підтверджуючі документи. У зв`язку з цим він додатково надавав ПФУ низку довідок, звертався до Лисичанського міського військового комісаріату та архівної установи в Російській Федерації. Крім того, позивач звернув увагу на те, що на території Попаснянського району відбуваються бойові дії, а він, будучи головним лікарем вузлової лікарні, займався організацією та забезпеченням діяльності на базі цієї лікарні Першого добровольчого медичного шпиталю ім.Пирогова, надає медичну допомогу пораненим військовослужбовцям. У період активних бойових дій, коли він був змушений постійно перебувати на робочому місці, він не мав достатньо часу приділяти особистим справам.
Суд, розглянувши заяву позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, переконавшись, що документами справи підтверджується, що позивач неодноразово звертався з відповідних питань до ПФУ, а також до Лисичанського міського військового комісаріату та архівної установи в Російській Федерації, взявши до уваги загальновідомий факт, що на території Попаснянського району дійсно відбуваються активні бойові дії, вважає за необхідне визнати причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.
На підставі викладеного, керуючись ст.99,100 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з цим позовом поважними.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя М.В. Мазур