Справа № 191/377/17
Суддя: Матіяш С. К.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/377/17
Провадження № 2-а/191/70/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

при секретарі Якимчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що отримує пенсію на підставі ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. в редакції, що діяла на момент звернення за пенсією у розмірі 80% від заробітної плати, що бралась для обчислення пенсії. У зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям з 01.12.2015 р. згідно постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та знесення змін до деяких нормативно - правових актів» №1013 від 09.12.2015р. Звернулась до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії. Отримала відповідь від 27.01.2017 року № П-17/02/09, якою їй було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на зміни, внесеними до постанови КМУ від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме, зазначено, що виключено пункт 4 зазначеної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до ЗУ «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. Дії відповідача вважає неправомірними, оскільки у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунку підлягають пенсії, призначені з дня набрання чинності ЗУ "Про державну службу", виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються внески на державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Право на призначення пенсії як державному службовцю позивач отримала раніше прийняття вищезазначеного Закону, а закон зворотної сили не має, позивач вважає дії відповідача неправомірними, які порушують її конституційні права. Тому вважає, що пенсії, які призначені до 01.05.2016 року мають перераховуватись відповідно до законодавства, що діяло на момент їх призначення. Зазначає, що з 01.12.2015 року має право на перерахунок пенсії в зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу, відповідно до Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року. Окрім того, зверталась до відповідача з листом від 09.02.2017р. про перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця виходячи із 80 відсотків заробітної плати, на які також отримала відповідь про відмову з посиланням не відсутність врегулювання даного порядку на законодавчому рівні.

Також позивачка зазначила в позові, що при призначенні пенсії відповідачем була витребувана довідка про заробіток за період з 01.12.2002р. по 30.11.2004р. без урахування інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки і для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно до закону «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282 та постанови КМУ від 09.03.2006р. №268, з виплат яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зважаючи на те що, лише 27.01.2017 року позивач дізналась про порушення своїх прав, просила поновити строки звернення до суду з даним позовом. ОСОБА_1 вважає дії відповідача щодо неврахування при визначенні пенсії державного службовця «Інших виплат», на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, незаконними.

Позивач, з урахуванням поданих доповнень до позовних вимог, просила суд: визнати дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року , з 01.05.2016 року та з 01.01.2017 року на підставі заяв від 24.01.2017, від 09.02.2017, документів пенсійної справи, довідок про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 20.01.2017 року №677/05/52, від 24.01.2017 року №726/05/52, від 08.02.2017 року №1165/05/52 з розрахунку 80 % від сум місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяця або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією, що подається відповідно до Закону України "Про державну службу» №675/05/52 від 20.01.2017 з розрахунку 80% від сум місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії;

зобовязати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести перерахунок призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_1

з 01.12.2015 року, відповідно до Постанови КМУ «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації» та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" №1013 від 09.12.2015р. на підставі довідки про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 20.01.2017 №677/05/52 з розрахунку 80% від сум місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії

і з 01.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців» на підставі довідки про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 24.01.2017 № 726/05/52 з розрахунку 80% від сум місячного заробітку,

та перерахунок з 01.01.2017 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови КМУ №15 від 18.01.2017 року „Питання оплати праці державних органів" на підставі довідки про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 08.02.2017 №1165/05/52 з розрахунку 80% від сум місячного заробітку;

та перерахунок пенсії з 29.12.2004 року згідно довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяця або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією, що подається відповідно до Закону України Про державну службу" №675/05/52 від 20.01.2017 з розрахунку 80% від сум місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії і виплатити різницю між фактично отриманою й належною до оплати сумою пенсії з вказаного часу. Стягнути судовий збір з відповідача за рахунок бюджетних коштів.

До початку судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання заявлених позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного УПФ України Дніпропетровської області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу», в розмірі 80% від суми заробітної плати. У звязку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 08.12.2014р. №76-VІІІ, з 01.01.2015р. зазнали зміни норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, за змістом статті 37-1 Закону №3723-ХІІ від 16.12.1993р. слідує, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМ України. На день звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, а саме: 24.01.2017 року, КМ України не визначив умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям. До 01.05.2016р. пенсійне забезпечення державних службовців врегульовувалося нормами ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-Х-ІІ. З 01.05.2016р. набув чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ. Отже, втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців. Також ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, в звязку з чим, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Постановою КМ України від 06.04.2016р. №292, відповідно до ст.ст. 51, 52 ЗУ «Про державну службу», встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям. Дана постанова не передбачає можливості перерахунку пенсії. В звязку з чим підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, просив в задоволенні позову відмовити.

За наявності достатніх доказів суд вирішує справу, що передбачено положеннями ст. 128 КАС України. При цьому, відповідно до ч.6 ст. 12, ч.1 ст.46 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Оцінивши наведені позивачем та відповідачем обставини і перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За правилами ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами ч.1 ст.5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилалась на те, що перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку становить 80%. На момент виходу на пенсію працювала на посаді начальника відділу використання бюджету, бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів головного бухгалтера в Управлінні Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області та перебувала на державній службі. 24.01.2017року позивач подала заяву відповідачу, в якій просила здійснити:

- перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця з 01.12.2015 року на підставі довідки наданої Управлінням Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області від 20.01.2017 р. №677/05/52 про складові заробітної плати за її останнім місцем роботи станом на 01.12.2015р. в розмірі 1749, 60 грн.

- перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця з 01.05.2016 року на підставі довідки, наданої Управлінням Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області від 24.01.2017р. №726/05/52 із суми заробітної станом на 01.05.2016р. в розмірі 44531,30 грн.

- перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 20.01.2017 року №675/05/12 з моменту призначення пенсії і врахувати «інші» Виплати при розрахунку пенсії

09.02.2017р. позивач подала заяву відповідачу, в якій просила здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця, на підставі довідки наданої ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області від 08.02.2017р. №1165/05/52 із суми заробітної плати на посаді начальника відділу використання бюджету, бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів головного бухгалтера в Управлінні Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області станом на 01.01.2017р. в розмірі 5050,00 грн.

Рішенням ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області №П-17/02/09 від 27.01.2017р., №П-36/02/09 від 10.02.2017р., оформленими у вигляді листів, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Своє рішення відповідач мотивував тим, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються у відповідності до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ. У зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІІІ, скасовано, зокрема статтю 37 Закону №3723. Крім того, Постановою КМ України від 09.12.2015р. №1013, яка діє з 15.12.2015р. п.4 постанови КМ України від 31.05.2000р. №865, який визначав умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993р. і пенсії, призначені згідно із даним законом перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 37-1 ЗУ "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності ЗУ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року)) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 ЗУ «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови КМ України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою КМ України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

Постанова КМ України від 06.04.2016 р. №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», на яку посилається позивач у позові, відповідно до статей 51 і 52 нового Закону України «Про державну службу», встановлює мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджує схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям і не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

Дана постанова набрала чинності 01 травня 2016 року одночасно із ЗУ "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність ЗУ "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 ЗУ "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 01.05.2016р.), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

Доводи позивача щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, суд вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведені Закони України та постанови Кабінету Міністрів України, відповідно до яких визначаються умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, суд приходить до висновку, що на час звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача немає законних підстав для перерахунку пенсії через скасування п.4 Постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та відсутністю нового правого режиму регулювання спірного питання, у зв'язку з чим відмова ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області є обґрунтованою та правомірною, а посилання позивача на вимоги постанови КМ України від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», як на підставу для перерахунку її пенсії такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відносно посилань позивача на положення Конституції України, зокрема, ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом ст.22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Більш того, виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних державних службовців не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Окрім того, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене, діюче законодавство України, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині перерахунку пенсії державного службовця за віком за період з 01.12.2015 року, з 01.05.2016 року, з 01.01.2017 року, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Розглядаючи вимогу ОСОБА_1 про здійснення перерахунку пенсії державного службовця з 29.12.2004 року, судом встановлено, що згідно виданої позивачу довідки Пенсійним фондом України в ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» №675/05/52 від 20.01.2017 року, встановлено включення до складу заробітної плати позивача за період з 01.12.2002 року по 30.11.2004 року «інших виплат», а саме: матеріальна допомога до відпустки та індексація, на загальну суму 1320,66 гривень. На всі виплати, які включені в довідку, в т.ч. на «інші виплати», були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вищезазначені виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої відповідачем розраховувалась пенсія позивача. Та при розрахунку ОСОБА_1 пенсії відповідачем не були враховані зазначені у довідці інші виплати. Враховуючи вищенаведене, за нормами чинного законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії.

Частиною першою статті 1 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із приписами ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Отже, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога до відпустки, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця. Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до ЗУ «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 ЗУ «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. № 400/97-ВР визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію щодо того, що суми інших виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії. Така правова позиція зі спірного питання вже була викладена у постанові від 20.02.2012р. в справі № 21-430а11, у постанові від 28.05.2013р. в справі № 21-97а13, у постанові від 14.05.2013р. в справі № 21-125а13. Згідно з ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Синельниківське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області під час призначення пенсії позивачу протиправно не врахувало інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки це суперечить діючому законодавству.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно спірного питання не відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов в цій частині підляже задоволенню. Не може суд прийняти до уваги позицію представника відповідача, викладену у письмовому запереченні від 22.03.2017 року щодо не визнання позовних вимог, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються, відповідачем порушено права позивача.

Відповідачем з 29.12.2004 року пенсія призначена в меншому розмірі - без урахування наведених вище складових її доходів, тобто цим порушені права позивача. Відтак з цієї дати (29.12.2004р.) тривало порушення прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. За приписами ч.1,ч.2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач дізналась про порушення своїх прав 27.01.2017р., просила поновити строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.03.2017р. суд залишив позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, за період з 29.12.2004 року по 26.07.2016 року без розгляду в звязку з відсутністю поважних причин пропуску строку.

Також необхідно враховувати, що виплата пенсії є щомісячною виплатою, звідси й те, що порушення прав позивача в цьому випадку є триваючим. При цьому, обраний спосіб захисту порушеного права позивачем у вигляді перерахунку пенсії не варто плутати з правовим інститутом пенсійного права як перерахунок пенсії, за яким перерахунок пенсії проводиться за певних обставин, зокрема підвищення окладу працюючому державному службовцю на посаді, на якій працювала позивач. Тому при вирішенні цього спору дата подання позивачкою заяви про перерахунок до пенсійного органу не має значення і не означає, що перерахунок пенсії як спосіб відновлення порушеного права повинен застосовуватись з дати подання цієї заяви, тому у даному випадку має місце саме відновлення права позивача на належну вже призначену їй пенсію.

Тому позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати підлягають задоволенню з 27.07.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру виходячи з мінімального розміру ставки, стягнення судового збору на її користь не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 159, 161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позов частково.

Визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо неврахування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю ОСОБА_1, неправомірними та протиправними.

Зобовязати Синельниківське обєднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок в розмірі 80 % та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) з 27.07.2016 року за довідкою ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року №675/05/52 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням матеріальної допомоги до відпустки, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії з Державного бюджету України у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_5