Справа № 804/5599/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2015 р. Справа № 804/5599/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Пелих А.А.
представника позивача: Сафрончика М.Г.,
представника відповідача: Гагарського А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Світекс»
до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім податкового законодавства та про заниження ним внаслідок цього податку на додану вартість, оскільки позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентами ПП «Пром-Тех-Снаб» та з ТОВ «Алектор Буд» в ході здійснення реальних господарських операцій. Правочини, укладені з означеними контрагентами, недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальним, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, натомість акт перевірки містить поверхневі та суперечливі висновки, здійснені без належного правового обґрунтування. Так, в акті перевірки відсутні жодні зауваження щодо порушення порядку складання податкових накладних, встановленого ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), які були отримані позивачем від вищевказаних контрагентів. При цьому, всі податкові накладні які були об'єктом податкової перевірки, зареєстровані ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд» в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач правом на подання письмових заперечень на адміністративний позов не скористався.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано та правомірно, оскільки проведеною перевіркою встановлено формування позивачем податкового кредиту на підставі документально непідтверджених і нереальних господарських операцій з контрагентами ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд».
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
За результатами означеної перевірки складено акт від 31.01.2015р. №13/04-83-22-02/24614310, яким зафіксовано встановлене під час перевірки порушення ПП «Світекс» приписів п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, внаслідок чого останнім занижено податок на додану вартість за жовтень 2014 року на суму 327732,32грн.
Висновки означеного акту перевірки обґрунтовані тим, що під час її проведення не було встановлено факту реального здійснення господарських операцій ПП «Світекс» з контрагентами ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд» у жовтні 2014 року щодо виконання ремонтних робіт на об'єктах ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК». Так, ПП «Світекс» не надано в ході перевірки документів, що підтверджують участь субпідрядників, а саме: ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд» у виконанні будівельно-ремонтних робіт на ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та на ПАТ «ПівнГЗК». Згідно з договорами підряду, укладеними між ПП «Світекс» з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та з ПАТ «ПівнГЗК», при залученні субпідрядних організацій, якими є ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд», обов'язковою умовою є письмове погодження замовника на проведення даних будівельно-ремонтних робіт із залученням субпідрядних організацій, які повинні відповідати кваліфікаційним і іншим вимогам (мати ліцензію, дозвіл на виконання робіт, визначених договором субпідряду), мати досвід виконання аналогічних робіт і ресурси, проте,зазначені дозволи, перепустки на територію підприємств-замовників, ліцензії тощо до перевірки позивачем надані не були. У договорах субпідряду, укладених ПП «Світекс» з ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд», зазначено, що вартість робіт визначається додатковими угодами, які є невід'ємною частиною договору, та може змінюватися у разі внесення змін в проектно-кошторисну документацію, появи додаткових обсягів робіт чи зміни умов їх виконання, проте, до перевірки додаткові угоди, що є обов'язковими, до договорів субпідряду та проектно-кошторисну документацію до них надано не було. Також в актах виконаних робіт за формою КБ-2в не закладені витрати на відрядження працівників підприємств ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд» (витрати на проїзд, харчування, проживання) та перевезення техніки, при тому, що юридична адреса підприємств: м. Київ, а роботи виконувалися в м. Кривому Розі та в м. Павлограді. В наданих до перевірки документах (акти виконаних робіт, рахунки про вартість виконаних робіт, відомість ресурсів до локального кошторису) вказані відпрацьовані людино-години, але в жодному документі не зазначені дати початку та дати завершення обсягів виконаних робіт, що унеможливлює визначити кількість працівників, які були задіяні для виконання робіт. Крім того, відсутні дефектні відомості, щодо встановлених пошкоджень або неможливості подальшого використання об'єкту в діяльності, згідно з якими повинен складатися кошторис на капітальний ремонт, який також не наданий до перевірки. При цьому, зміст актів здачі-прийняття наданих послуг носить формальний характер, так як до актів прийняття виконаних робіт не надані кошториси, не зазначено з використанням якого обладнання проводились роботи, яким чином поставлялись матеріали, машини, механізми для проведення зазначених робіт. Враховуючи вищезазначене, неможливо підтвердити реальність проведення фінансово-господарських операцій ПП «Світекс» за договорами з ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд», та правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по податковим накладним, виписаним вищевказаними контрагентами, навіть за наявності формально складених документів та сплати грошових коштів.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Так, згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, складеними в ході виконання реальних господарських операцій, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем було укладено ряд договорів підряду з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК», а саме:
- договір підряду № 76, укладений 20.01.2010 року між ПАТ «Північний ГЗК» та ПП «Світекс»;
- договір підряду № 14-16/139-ПД/И, укладений 20.01.2014 року між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ПП «Світекс»;
- договір підряду № 14-16/167-ПД/И, укладений 30.01.2014 року між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ПП «Світекс»;
- договір підряду № 14-16/168-ГІД/И, укладений 30.01.2014 року між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ПП «Світекс»;
- договір підряду № 14-16/478-ПД/И, укладений 06.08.2014 року між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ПП «Світекс».
Відповідно до умов вищевказаних договорів, позивач (підрядник) зобов'язується виконати на свій ризик та по замовленню замовників (ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК») підрядні роботи, а саме: гірничо-прохідні роботи та капітальні ремонти капітальної гірничої виробітки тощо.
За змістом всіх договорів, укладених ПП «Світекс» з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», роботи на об'єктах виконувалися з матеріалів замовника у повному обсязі. Приймання, розвантаження, складування матеріалів чи/або обладнання необхідних для виконання робіт по договорам, здійснювалося силами підрядника.
Крім того, договорами, укладеними позивачем з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК», передбачено, що у разі необхідності, підрядник має право залучити до виконання частини робіт по договору субпідрядників. Залучення субпідрядників до виконання робіт здійснюється по попередньому письмовому погодженню замовників.
Позивач стверджує, що для своєчасного виконання договорів, укладених з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК», ПП «Світекс», як генеральним підрядником, було укладено договори субпідряду з ПП «Пром-Тех-Снаб» ід 03.01.2014р. №7 та з ТОВ «Алектор Буд» від 22.09.2014р. №85.
На підтвердження цих доводів, ПП «Світекс» надано вищевказані договори, які мають аналогічний зміст.
Так, відповідно до п.1.1 вищевказаних договорів, замовник (генпідрядник) доручає, а виконавець (субпідрядник) зобов'язується виконати ремонтно-будівельні роботи об'єктів замовника (генпідрядника) відповідно до даних договорів, додаткових угод, які є невід'ємною частиною цих договорів.
Відповідно до п.2.1 цих договорів вартість робіт встановлюється динамічною договірною ціною, згідно з ДБН ДІЛ.-1-2000, ВБН Д.1.1-3.1-2001, Пр. №26-43-Е і визначається додатковими угодами, які є невід'ємною частиною договорів.
Згідно з п.2.2 договорів вартість робіт та договірна ціна підлягають уточненню сторонами за додатковою згодою у випадках: внесення змін в проектно-кошторисну документацію, появи додаткових обсягів робіт, чи зміни умов їх виконання.
Пунктом 3.1 договорів передбачено, що оформлення сторонами актів здачі - приймання виконаних робіт здійснюється в терміні, які забезпечуються складання звітності, не пізніше 01 числа місяця, наступного за звітним.
Відповідно до п.3.2 цих договорів оплата виконаних робіт здійснюється замовником (генпідрядником) на підставі оформленого сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт на протязі 40 днів з моменту пред'явлення виконавцем (субпідрядником) платіжних документів. За узгодженням сторін можлива попередня оплата.
На підтвердження виконання робіт за цими договорами позивачем надано суду наступні документи: акти прийому виконаних підрядних робіт, рахунки-фактури, податкові накладні, акти передачі підрядних робіт, локальні кошториси з розрахунком договірної ціни для виконання комплексу робіт, договірну ціну для виконання комплексу робіт з капітального ремонту (перекріплення).
Разом з тим, вищеозначені документи не відображають в повній мірі зміст та обсяг вказаних господарських операцій, а, отже, не можуть бути визнані належним документальним підтвердженням реальності їх здійснення.
Так, підрядні роботи ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд» виконувалися на об'єктах ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК», які знаходилися в м. Павлограді та в м. Кривому Розі, відповідно, в той час, як зазначені контрагенти знаходяться в м. Києві.
Проте, в актах виконаних робіт за формою КБ-2в не закладені витрати на відрядження працівників підприємств ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд» (витрати на проїзд, харчування, проживання) та перевезення техніки.
Згідно з договорами підряду, укладеними ПП «Світекс» з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та з ПАТ «ПівнГЗК», при залученні субпідрядних організацій, яким є ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд», обов'язковою умовою є письмове погодження замовника на проведення даних будівельно-ремонтних робіт з залученням субпідрядних організацій, які повинні відповідати кваліфікаційним і іншим вимогам (мати ліцензію, дозвіл на виконання робіт, визначених договором субпідряду), мати досвід виконання аналогічних робіт і ресурси.
Проте, дозволів ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК» на залучення до виконання робіт субпідрядних організацій позивачем не надано.
Крім того, позивачем на вимогу суду не було надано доказів перетину територій об'єктів ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та ПАТ «ПівнГЗК» працівниками ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд», зокрема, перепусток, що виписувалися для проходу на територію цих об'єктів, які є режимними. Такі перепустки наявні лише щодо працівників самого позивача.
Також слід зазначити, що позивачем не доведено економічну доцільність (ділову мету) залучення працівників вищевказаних контрагентів для виконання субпідрядних робіт, оскільки в ПП «Світекс» працює 271 особа, в той час як субпідрядники мають значно меншу кількість працюючих осіб, а саме: згідно з даними податкової звітності за формою №1-ДФ у ІІІ кварталі 2014 року на ПП «Пром-Тех-Снаб» працювало 11 осіб. Щодо ТОВ «Алектор Буд», то останнім взагалі не надано у 2014 році звітність за формою №1-ДФ.
Крім того, в наданих до перевірки актах виконаних робіт, рахунках про вартість виконаних робіт, відомостях ресурсів до локального кошторису вказані відпрацьовані людино-години, але в жодному документі відсутні дати початку та дати завершення обсягів виконаних робіт, що унеможливлює визначити кількість працівників, які були задіяні для виконання робіт.
У договорах субпідряду, укладених ПП «Світекс» з ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд», зазначено, що вартість робіт визначається додатковими угодами, які є невід'ємною частиною договору та може змінюватися у разі внесення змін в проектно-кошторисну документацію, появи додаткових обсягів робіт чи зміни умов їх виконання, проте, ні до перевірки, ні до суду додаткові угоди до договорів субпідряду надано не було.
Крім того, як зазначалося вище, відповідно до умов договорів підряду, укладених позивачем з ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», всі ремонтні роботи на об'єктах ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» виконувалися з матеріалів замовника, проте, акти прийому-передачі матеріалів, за якими б останні передавалися субпідрядникам та поверталися їх залишки, відсутні.
Враховуючи відстань між контрагентами та відсутність належного документального підтвердження реальності означених вище господарських операцій, значну кількість власної робочої сили позивача та об'єм виконаних робіт, не вбачається економічної доцільності та фактичної можливості їх здійснення за таких умов, з урахуванням часу, оперативності проведення, місцезнаходження та віддаленості осіб, що приймали участь в цих операціях, а також відсутності у контрагентів достатньої робочої сили.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що сукупність наданих доказів не підтверджує факт реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Алектор Буд».
Наявність податкових накладних, за відсутності інших первинних документів, які відображають реальний економічний зміст господарських операцій, не дає платнику податків права формувати на підставі таких податкових накладних свій податковий кредит.
Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність віднесення платником податків до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними в рамках таких господарських операцій, незважаючи на наявність у останнього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного податкового законодавства.
Тим більше, що приписи абз.2 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України прямо забороняють платнику податків формувати показники податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності та іншими документами, пов'язаними з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на те, що ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Оскільки позивачем при подачі цього адміністративного позову, який носить майновий характер, було сплачено лише частину судового збору у розмірі 487,20грн., з нього має бути стягнута решта суми судового збору у розмірі 4384,80грн.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Світекс» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова