Справа № 750/1298/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1298/17
Провадження № 2-а/750/396/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря - Юрченко І.В.,

за участю представника позивача Пуценко Т. В., представника відповідача Назаренко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії та скасування пункту 3 постанови від 19.01.2017 року про стягнення виконавчого збору ВП № 53260562,

в с т а н о в и в:

06.02.2017 року Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 53260562 від 19.01.2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору 12800 грн. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов'язати закінчити ВП № 53260562 від 19.01.2017 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.01.2017 року старшим виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 750/10696/16-а, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 05.01.2017 року про зобов'язання Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.09.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 з розрахунку 87 % від сум її заробітної плати з урахуванням середньомісячного заробітку за останні 24 місяці роботи, включивши до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексацію заробітної плати та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку. Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2017 року передбачено стягнення з боржника виконавчого збору 12 800 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 року №1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-19).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-19 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону №1404-19 виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, відповідно до статті 27 Закону №1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

З наведених вище вимог Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.

Відповідач в позовній в заяві зазначав про те, що відповідно до пункту 9 частини 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27.01.2017 року заступник начальника Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України надіслав на адресу відповідача повідомлення про те, що обов'язок щодо здійснення з 01.09.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 з розрахунку 87% від сум її заробітної плати з урахуванням середньомісячного заробітку за останні 24 місяці роботи, включивши до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексацію заробітної плати та сплати заборгованості виконано, надіслано тільки розпорядження.

Однак, як з'ясовано в судовому засіданні, обов'язок щодо сплати заборгованості, яка виникне внаслідок перерахунку, не був виконаний ні на час надіслання повідомлення, ні на час звернення до суду, що підтверджується довідкою про розмір призначеної та отриманої пенсії від 15.03.2017 року, згідно якого виплачено заборгованість внаслідок перерахунку 22.02.2017 року, тобто постанова суду в повному обсязі не була виконана. А отже на час звернення з позовом права позивача відповідачем не були порушені.

За змістом частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 158 -163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку ч. 1 та 2 статті 186 КАС України.

Суддя: