Справа № 295/15876/16-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чішман Л.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" березня 2017 р. Справа № 295/15876/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у проведенні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначені пенсії за віком та зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_4 стаж роботи в Комунальному навчальному закладі «Житомирська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів №2» за сумісництвом на посаді вчителя з фізичної культури в період з 01.09.2011 року по теперішній час як роботу, що передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Крім того, просив зобов'язати нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій та стягнути на його користь витрати по оплаті судового збору.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Житомирського об"єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_4 у проведенні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при визначенні пенсії за віком.

Зобов"язано Житомирське об"єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_4 стаж роботи в Комунальному навчальному закладі "Житомирська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів №2 " за сумісництвом на посаді вчителя з фізичної культури з 01.09.2011 року, як роботу передбачену в переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій.

Стягнуто з Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_4 551,20 грн. судового збору.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на пенсійному обліку з липня 2016 року і отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.09.2015 року (а.сп.8).

25.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення та виплати йому грошової допомоги та долучив довідку видану директором Комунального навчального закладу «Житомирська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів №2» Житомирської обласної ради №361/2 від 21.11.2016 року в якій зазначено, що ОСОБА_4 із 01.09.1998 року працював на посаді вчителя фізичної культури, а з 01.09.2011 року переведений на посаду інструктора з фізичної культури та 0,5 ставки вчителя з фізичної культури.

Однак, листом від 05.12.2016 року за № 457/Р-8 відповідач відмовив йому у задоволенні його заяви, оскільки періоди роботи за сумісництвом не можуть бути зараховані до страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, а також право на отримання грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191. Страховий стаж для визначення права на виплату грошової допомоги складає 33 роки 9 місяців 13 днів.

Вважаючи таку відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправною, ОСОБА_4 оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи ОСОБА_4 за сумісництвом на посаді вчителя з фізичної культури з 01.09.2011 року підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, тому він має право на нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

В силу положень ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає перелік окремих категорій працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, в тому числі, і працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що визначається КМ України станом на 01.04.2015 року - не менше 25 років після цієї дати.

Суд вірно вказав, що порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1911 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати».

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до п. 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» визначено вичерпний перелік посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_4 займає посаду інструктора фізкультури, на якій працює з 01.09.2011 року. Проте, вказана посада не належить до переліку посад згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 909, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (а.сп.6).

Щодо зарахування до стажу роботи за сумісництвом на посаді вчителя з фізичної культури з 01.09.2011 року, як роботу передбачену в переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад на яких дає право на пенсію за вислугу років, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.21 КЗпП України та постанови КМУ «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 №245 працівники підприємств, установ, організацій мають право крім основного трудового договору укладати трудові договори про роботу за сумісництвом. При цьому, таких договорів може бути кілька, тобто працювати за сумісництвом можна не на одному підприємстві.

У відповідності до спільного Наказу №43 від 28.06.93 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за N 76 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» затверджено Положення «Про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, (підприємця, приватної особи) за наймом.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує, стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 вказаного Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

На підтвердження роботи за сумісництвом 0,5 ставки вчителем фізкультури (посада яка належить до переліку посад згідно з постановою КМ України № 909) з 01.09.2011 року позивач надав довідку видану директором КНЗ «Житомирська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів №2» Житомирської обласної ради №361/2 від 21.11.2016 року.

Проте, у трудовій книжці позивача запис роботи за сумісництвом відсутній, а форма довідки №361/2 від 21.11.2016 року надана позивачем не відповідає формі, встановленій вказаним вище Порядком.

Виходячи з аналізу правових норм, зазначених вище, основною умовою визначення пільгового стажу роботи окрім іншого є те, що зайнятість на зазначених у переліку посадах має бути за основним місцем роботи, робота за сумісництвом не дає права на пенсію за вислугу років. Крім того, згідно з п.1 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України №21 від 31.08.1992 р., п. «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали за сумісництвом на роботах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, період роботи не за основним місцем роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не зараховується.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому у суду не було підстав для задоволення позову. Тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Пенсійний орган, у відповідності до ч.2 статті 71 КАС України, довів правомірність прийнятого ним рішення.

Суду апеляційної інстанції позивачем не надано доказів на спростування доводів пенсійного органу, наведених в апеляційній скарзі, як не надавалися докази до суду першої інстанції. Посилання позивача на те, що посади інструктора з фізкультури та викладача фізкультури є одне і теж, нічим не доведені і не підтверджені, а спростовуються тим, що він займає кожну з них окремо - одну - повністю, а іншу - на 0,5 ставки.

Вказане суд першої інстанції залишив поза у вагою, а тому постанова суду першої інстанції у відповідності до ст.202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" січня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10024

3- відповідачу Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,