Справа № 823/3781/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/17840/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області про визнання дій протиправними, скасування висновків службового розслідування та розпорядження про проведення службового розслідування, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області, вжиті при перевірці (розслідуванні) повідомлення про нещасний випадок, який з нею трапився 9 вересня 2005 року під час проведення учбово-тренувальних стрільб із табельної вогнепальної зброї при виконанні службових обов'язків проходження служби в органах податкової міліції; скасувати висновок службового розслідування від 2 вересня 2013 року, складений комісією Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області за результатами перевірки (розслідування) повідомлення про нещасний випадок, який з нею трапився 9 вересня 2005 року під час проведення учбово-тренувальних стрільб із табельної вогнепальної зброї при виконанні службових обов'язків проходження служби в органах податкової міліції, та розпорядження Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області «Про проведення службового розслідування» від 27 серпня 2013 року № 52-р; зобов'язати керівника Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області призначити комісію з розслідування повідомлення про нещасний випадок, який з нею трапився 9 вересня 2005 року під час проведення учбово-тренувальних стрільб із табельної вогнепальної зброї при виконанні службових обов'язків проходження служби в органах податкової міліції, та провести службове розслідування вказаного факту і скласти за його результатами відповідний акт.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року і направити справу на новий судовий розгляд.

Головним управлінням Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_2 з 18 вересня 1998 року проходила службу в органах податкової міліції, остання займана нею посада перед звільненням - старший інспектор сектору діловодства та захисту інформації головного оперативного відділу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області.

Наказом виконуючого обов'язки начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області від 30 серпня 2013 року № 35-о/пм позивача з 30 серпня 2013 року звільнено з посади та податкової міліції за підпунктом «б» пункту 63 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Розпорядженням виконуючого обов'язки начальника МВПМ Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області від 9 вересня 2005 року № 122-р з метою подальшого удосконалення професійної підготовки працівників податкової міліції, підвищення рівня боєготовності підрозділу МВПМ Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області зобов'язано згідно нормативного курсу стрільб (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 24 липня 1997 року № 493) провести 9 вересня 2005 року учбово-тренувальні стрільби з табельної вогнепальної зброї з особовим складом МВПМ Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області на Смілянському військовому полігоні; стрільби провести згідно курсу стрільб по вправі № 7 з пістолета Макарова «Стрільба по нерухомій цілі в обмежений час»/поясна фігура № 1/, та вправа № 1 з автомата Калашникова.

8 листопада 2005 року ОСОБА_2 подала на ім'я начальника Смілянського ВПМ УПМ Державної податкової адміністрації в Черкаській області рапорт, яким довела до відома про те, що 9 вересня 2005 року під час проведення стрільб із табельної вогнепальної зброї відповідно до розпорядження від 9 вересня 2005 року № 122-р при стрільбі з автомата вона відчула різкий біль, закладеність і шум в лівому вусі. Так як вказані вище симптоми не зникли до наступного дня, то 10 вересня 2005 року вона звернулася до лікаря. Призначене лікування не дало результатів і 29 вересня 2005 року вона повторно звернулася до лікаря, після чого була направлена на консультацію обласного лікаря-сурдолога, у якого лікувалася з 29 вересня 2005 року по 7 листопада 2005 року під контролем лікаря отоларинголога міської лікарні.

8 серпня 2013 року позивач звернулася до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області із заявою про проведення перевірки по факту отримання нею у вересні 2005 року під час проведення учбово-тренувальних стрільб травми та надання акту за формою Н-1.

За фактами, викладеними ОСОБА_2 у зверненні, розпорядженням відповідача від 27 серпня 2013 року № 52-р було призначено службове розслідування, за результатами якого 2 вересня 2013 року складено відповідний висновок, згідно якого у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт нещасного випадку 9 вересня 2005 року під час проведення учбово-тренувальних стрільб, оформлення належним чином акту про нещасний випадок за формою Н-1 та акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5, не представляється за можливе, про що Головне управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області листом від 4 вересня 2013 року повідомило позивача.

Не погоджуючись з такими висновками службового розслідування та діями Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

Так, згідно з пунктом 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок № 1346), розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

У відповідності до пунктів 2.2, 2.4 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1 і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків. Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ.

Пунктом 3.1 Порядку № 1346 визначено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов'язаний:

- терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу;

- повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, інспекцію державного нагляду за охороною праці при ГУМВС, УМВС;

- зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків (пункт 3.2 Порядку № 1346).

За приписами пункту 3.4 Порядку № 1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.

Згідно пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1 (НТ) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію (пункт 3.8 Порядку № 1346).

У пункті 3.12 Порядку № 1346 визначено, що до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за

формою Н-5 долучаються: акт за формою Н-1 (НТ), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров'я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно пункту 3.19 Порядку № 1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1 (НТ) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Контроль за своєчасним і об'єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень. Ці служби мають право вимагати від керівника складання акта за формою Н-1 або його перегляду, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку або інших нормативно-правових актів про охорону праці. Посадова особа служби державного нагляду за охороною праці має право у разі необхідності (надходження скарги, незгода з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку, поранення або його приховування від розслідування тощо) вимагати проведення розслідування нещасного випадку і видавати обов'язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-9 щодо необхідності складання акта за формою Н-1 та взяття нещасного випадку (у тому числі поранення) на облік (пункт 3.29 Порядку № 1346).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, учбово-тренувальні стрільби з табельної вогнепальної зброї з особовим складом МВПМ Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області на Смілянському військовому полігоні були проведені 9 вересня 2005 року. Інформації щодо порушень заходів безпеки при проведенні учбово-тренувальних стрільб отримано не було. 8 листопада 2005 року позивач подала на ім'я начальника Смілянського ВПМ УПМ Державної податкової адміністрації в Черкаській області рапорт, яким довела до відома, що 9 вересня 2005 року під час проведення стрільб із табельної вогнепальної зброї при стрільбі з автомата вона відчула різкий біль, закладеність і шум в лівому вусі, що в подальшому призвело до звернення до лікаря та її лікування з 29 вересня 2005 року по 7 листопада 2005 року. При цьому документального підтвердження факту травмування надано не було. Питання щодо проведення з цього приводу службового розслідування не ставилося і на зазначеному рапорті поставлено візу начальника «до справи». Жодного повідомлення з лікувального закладу з посиланням на нещасний випадок з ОСОБА_2 до органу, де вона працювала, не надходило. Протягом восьми років позивач ні до керівництва, ні до відповідних служб по факту нерозслідування нещасного випадку, що, на її думку, мав місце 9 вересня 2005 року, не зверталася. Про проведення перевірки по факту отримання нею у вересні 2005 року під час проведення учбово-тренувальних стрільб травми та надання акту за формою Н-1 ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області 8 серпня 2013 року.

З огляду на вищенаведені норми та встановлені обставини цієї справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, встановивши, що будь-якої незапланованої події під час учбових тренувань 9 вересня 2005 року зафіксовано не було, жодного повідомлення з лікувального закладу з посиланням на нещасний випадок з позивачем до органу, де вона працювала не надходило. У рапорті від 8 листопада 2005 року ОСОБА_2 зазначала про біль, закладеність і шум в лівому вусі, та про її лікування, про те, що 9 вересня 2005 року мав місце саме нещасний випадок та про проведення за цим фактом службового розслідування вона не вказувала. З вимогою про проведення службового розслідування за зазначеним фактом позивач звернулася майже через вісім років, за результатами якого складено відповідний висновок від 2 вересня 2013 року, що виключає можливість на момент проведення службового розслідування встановлення не тільки факту наявності нещасного випадку, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, а і самого нещасного випадку.

Отже, вирішуючи спір суди правильно погодилися із висновками відповідача, що за відсутності на момент проведення службового розслідування документів, які б підтверджували факт нещасного випадку з ОСОБА_2 під час проведення 9 вересня 2005 року учбово-тренувальних стрільб, в Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області відсутні підстави оформлення акту про нещасний випадок за формою Н-1 та акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що зважаючи на специфіку даної ситуації, показання свідків не можуть братися до уваги, оскільки такі не є належними доказами при встановленні факту нещасного випадку з підстав, зазначених вище.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області про визнання дій протиправними, скасування висновків службового розслідування та розпорядження про проведення службового розслідування, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.