Справа № 753/237/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Комаревцева Л.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Справа № 753/237/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмови відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту з 16.09.2016 р.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача містяться записи про те, що він працював водієм у періоди з 31.05.1982 р. по 14.06.1982 р., з 12.04.1983 р. по 24.09.1983 р., з 19.10.1983 р. по 11.01.1987 р., з 30.04.1993 р. по 26.08.1998 р., з 31.08.1998 р. по 03.03.2003 р., з 17.06.2003 р. по 31.03.2004 р., з 24.09.2004 р. по 18.05.2005 р., з 07.06.2005 р. по 24.02.2006 р., з 14.03.2006 р. по теперішній час.

Крім того, стаж роботи позивача водієм у період з 14.03.2006 р. по 13.02.2015 р. додатково підтверджено довідкою КП «Київпастранс» від 20.06.2016 р. № 59, наказом КП «Київпастранс» від 14.03.2006 р. № 83/06, від 13.02.2015 р. № 27/06, копії яких наявні в матеріалах справи; стаж роботи з 13.02.2015 р. по теперішній час - довідкою КП «Київпастранс» від 12.09.2016 р. № 15/09.

16.09.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 05.10.2016 р. № 1062/08 відповідач повідомив позивача про відмову в задоволенні його вимог через відсутність спеціального стажу водія 12 років 6 місяців та підтвердження стажу лише 10 років 2 місяці 27 днів.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у позивача стажу роботи, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, повністю підтверджується записами в його трудовій книжці, яка є основним документом на підтвердження таких даних.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Європейською соціальною хартією від 03.05.1996 р., ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14.09.2006 (далі - Хартія), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі - Порядок № 383), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Хартії визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Згідно з п. « 3» ст. 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовантажних автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Аналогічне правове положення закріплено у ст. 48 КЗпП України та в п. 1 Порядку № 637.

Крім того, у п. 1, 2, 20 Порядку № 637 закріплено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що у трудовій книжці позивача наявні записи про відповідні періоди його трудової діяльності на роботі, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і значно перевищують законодавчо визначений стаж - 12 років та 6 місяців.

Крім того, зазначені у трудовій книжці позивача відомості з 2006 року також додатково підтверджуються відповідними уточнюючими довідками та наказами КП «Київпастранс», копії яких містяться в матеріалах справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача при відмові позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та наявності правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апелянта про те, що архівні довідки від 17.05.2016 р. № 23.01-03/Б-31 та від 11.08.2016 р. № 23.01.-03/Б-47 містять штамп «ДНР» колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки наявність/відсутність вказаних довідок немає жодного значення для встановлення права позивача на пільгову пенсію, оскільки стаж його роботи підтверджується безпосередньо записами у трудовій книжці, а з 2006 р. - додатково й довідками КП «Київпастранс».

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом правомірності своїх дій та не переконав суд у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та ухвалено рішення, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 29 березня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.