Справа № 680/870/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 березня 2017 року м. Київ К/800/8158/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, з що головним інспектором Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Гаврилюком Ю.В. на підставі наказу № 976 від 08.09.2015 року та звернення Новоушицької селищної ради від 22.09.2016 року проведено позапланову перевірку вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема, реконструкції квартири № 11 з добудовою по вул. Гагаріна, 109 в смт. Нова Ушиця Хмельницької області, належної ОСОБА_1

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 самочинно проводить реконструкцію квартири з добудовою, через що будуть змінені техніко-економічні показники квартири (розміри добудови 7.75м. х 4.3м.), влаштовано 33 ряди цегляної кладки на цементному розчині. Дане будівництво має ознаки самочинного, а саме: відсутній документ, що надає право на виконання будівельних робіт - декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована управлінням; відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; відсутня належним чином затверджена проектна документація, порушено право інших осіб - сусідів; істотно порушено державні будівельні норми, - дана будівля створює загрозу для навколишнього середовища та житлового будинку (п.3.5ДБНВ.2.5-75:2013), так як порушує розміри захисних охоронних зон каналізаційних мереж - розміщена на каналізаційній мережі (п.17.1.2 табл.31 ДБНВ2.5-75:2013), чим порушено п.2 ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

05 жовтня 2016 року головним інспектором винесено припис на усунення вказаних недоліків у термін до 05 січня 2017 року, а також складено протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від надання пояснень відмовилась, жодних доказів не надала. Також останній повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 247 від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 гривень.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.7 ст.96 КУпАП, оскільки виявлене під час державного архітектурно-будівельного контролю, виконання будівельних робіт без попередньої реєстрації в управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області декларації про початок виконання будівельних робіт, вчинене з істотним порушенням будівельних норм.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами та згідно із пунктом 9 Порядку у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п. 5 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою КМ України № 466 від 13.04.2011 р., Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

- реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I-III категорії складності.

Згідно з частиною 7 статті 96 КУпАП України виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, умовою притягнення позивача до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення в його діях, який мав бути встановлений при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що жодного доказу, що будівельні роботи проводяться на підставі дозвільних документів з урахуванням норм чинного законодавства позивачем не надано.

Крім того, згідно з вимогами ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Встановлено, що представник ДАБІ України виявив правопорушення тільки під час проведення позапланової перевірки 05 жовтня 2016 року та за результатами якої було складено відповідний акт.

Таким чином, строк на притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення ч.7 ст.96 КУпАП необхідно обчислювати з дня виявлення вчинення правопорушення та складання відповідного акту і протоколу, а саме 05 жовтня 2016 року. Тому, двохмісячний строк на притягнення до відповідальності ОСОБА_1 відповідачем не пропущено. Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз