Справа № 824/94/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/94/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дембіцького П.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюк О.В.,

представника позивача Лупійчук Б.В.,

представника відповідача Покори С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (позивач) просить стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (відповідач) кошти у рахунок погашення податкового боргу по земельному податку у розмірі 510911,43 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 01.02.2017 року у відповідача існує заборгованість перед бюджетом на суму 510911,43 грн., в тому числі 65,05 грн., яка виникла у зв'язку із несплатою в установлені законодавством строки узгодженої суми податкового зобов'язання по земельному податку за грудень 2016 року - січень 2017 року. Вказана заборгованість визначена відповідачем самостійно згідно поданої декларації з плати за землю № за 2016 рік.

Відповідач не погоджуючись із позовними вимогами надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці фінансується за рахунок коштів держаного бюджету України та являється неприбутковою установою, у зв'язку з чим, при спорах фінансового характеру, обов'язково повинен братись до уваги Бюджетний кодекс України.

Окрім цього, відповідач зазначає, що на час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Представник позивача Військової прокуратури Чернівецького гарнізону в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав факт наявної заборгованості, однак заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки відсутнє відповідне фінансування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці є юридичною особою, яка зареєстрована за адресою: вул. Українська, буд. 43, м. Чернівці, Чернівецька область.

Податковий борг в сумі 510911,43 грн. виник в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, визначеного згідно податкової декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) № за 2016 рік, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання у розмірі 65,05 грн. (а.с. 45-47).

Заборгованість відповідача підтверджується також особовою карткою платника податків та довідкою про суми податкового боргу, відповідно до яких станом на 01.02.2017 року за відповідачем обліковується заборгованість по земельному податку за грудень 2016 року - січень 2017 року на суму 510911,43 грн., в тому числі пеня - 65,05 грн. (а.с. 15-18, 21).

Окрім того, відповідачу було надіслано корінець податкової вимоги форми "Ю" №1376-25 від 15.02.2016 року на суму 1877070,35 грн. Вказана вимога отримана відповідачем 22.02.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 12).

Згідно даних банківських рахунків, які додані позивачем до матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахуються розрахункові рахунки в банківських установах, а саме: Управління НБУ в Чернівецькій області (номер рахунку 4), Казначейство України (номер рахунку 6399), Державна казначейська служба, м. Київ (номер рахунку5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673), Державна казначейська служба України, м. Київ (номер рахунку 5673) (а.с. 19-20).

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пунктів 287.1, 287.3 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається, в тому числі, при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із сформованою заборгованістю відповідачу було надіслано корінець податкової вимоги форми "Ю" №1376-25 від 15 лютого 2016 року на суму 1877070,35 грн.

Згідно даних банківських рахунків, за відповідачем рахуються розрахункові рахунки в банківських установах.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3. статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ході судового розгляду справи відповідачем не було надано доводів, які б спростовували доводи позивача та доказів, які б свідчили про погашення суми боргу.

Наведені ж відповідачем доводи в обґрунтування заперечення проти позову є безпідставними та не спростовують наявність у нього податкового боргу в сумі 510911,43 грн. та обов'язку щодо його сплати. Водночас представник відповідача визнав суму податкового боргу та зіслався на відсутність відповідного фінансування.

Щодо посилань відповідача в обґрунтування заперечення на позовну заяву на те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звільнений від сплати земельного податку відповідно до частини другої статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України", суд зазначає наступне.

Так, згідно частини другої статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06 грудня 1991 року № 1934-XII земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Між тим, основним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, який є спеціальним законом у вказаних правовідносинах .

Норми Податкового кодексу України не звільняють відповідача як державну установу, створену МО України для забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, у межах відповідальності Установи з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності від сплати податку за землю.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно пункту 4.5 Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці, затвердженого наказом начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 14 березня 2016 року №24, установа користується закріпленою за нею землею, а також іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.

Таким чином, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці згідно статті 269 Податкового кодексу України є платником земельного податку.

Відповідно до статті 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування до 25 грудня 2016 року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Однак відповідачем не надано суду рішення органу місцевого самоврядування щодо надання КЕВ м. Чернівці пільг зі сплати земельного податку.

Також суд не погоджується з твердженням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці про те, що Міністерство оборони України несе відповідальність за податковими зобов'язаннями відповідача, оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці є окремою юридичною особою, користувачем земельної ділянки, який і подавав податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) та є платником цього податку.

Крім того, в обґрунтування заперечення проти позову відповідач посилається на частину восьму статті 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", якою передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Проте дані твердження відповідача є безпідставними, оскільки вказана норма Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не регулює спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем.

Відтак, зазначені доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Військової прокуратури Чернівецького гарнізону, Кам'янець-Подільської ДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби наділенні повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оскільки, у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці є відкриті рахунки в банківських установах, а тому заборгованість у сумі 510911,43 грн. підлягає стягненню в судовому порядку з рахунків у банках, що належить платнику податків.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, суд зазначає, що відповідачем вищевказана податкова вимога форми "Ю" від 05.02.2016 року ні в адміністративному ні в судовому порядку, не оскаржувалась.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Військової прокуратури Чернівецького гарнізону щодо стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці податкового боргу в сумі 510911,43 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,6, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (, вул. Українська, буд. 43, м. Чернівці) кошти у рахунок погашення податкового боргу по земельному податку в розмірі 510911,43 грн. (п'ятсот десять тисяч дев'ятсот одинадцять грн. 43 коп.) з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький

Постанова в повному обсязі складена 27 березня 2017 р., оскільки день виготовлення припав на 26.03.2017 р. - вихідний день.