Справа № 821/348/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/348/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 (далі - відповідач, Уповноважена особа Фонду), в якому просить:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 щодо не включення відомостей про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 010-21061-020215 "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015 р., що укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) № 010-21061-020215 "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015 р., що укладений між нею та ПАТ "Дельта Банк", та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно вказаного договору № 010-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач визнав договір банківського вкладу з позивачем нікчемним та не включив позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду, що призвело до порушення її прав на отримання коштів. Вказане рішення позивач вважає протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення на позов, у яких просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що всі дії вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, зі змісту вказаних заперечень вбачається, що комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів, що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ОСОБА_3 та фізичними особами-клієнтами після 16.01.2015 р. включно. Дії певних клієнтів щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ "Дельта Банк", були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, в поєднанні з незадовільним станом платіжної дисципліни АТ "Дельта Банк" для останніх існували ризики незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації ОСОБА_3 та реалізації його майна. Вказані особи ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, який є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу. Зазначені операції з перерахування грошових коштів були здійснені в період дії постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних", згідно якої Банк віднесено до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Як зазначено в рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 р.) керівників структурних підрозділів було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вищезазначеною постановою лише 15.01.2015 р., а тому перевірка здійснена щодо договорів укладених з 16.01.2015 р.

Крім того, представник Уповноваженої особи Фонду вважає, що перерахування коштів на депозитний валютний рахунок іншою особою суперечить умовам договору банківського вкладу, вимогам Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 р. № 174, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній га іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492, Порядку надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України, затвердженого постановою Правління НБУ від 16.09.2013 р. № 365, Правилам банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк".

Також зазначає, що внаслідок визнання договору банківського вкладу між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" нікчемним, перераховані ОСОБА_4 на депозитний рахунок позивача кошти, були повернуті на рахунок ОСОБА_4 В свою чергу ОСОБА_4 подала кредиторську вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 про визнання її кредитором АТ "Дельта Банк" за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та АТ "Дельта Банк", та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів. У зв'язку з цим ОСОБА_4 включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк".

На підставі викладеного представник відповідача вважає, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.02.2015 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 010-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у гривнях (далі - договір), предметом якого є розміщення вкладу в сумі 180000 грн., на строк до 04.03.2015 р. із виплатою відсотків, а також відкрито депозитний рахунок № 6335. Відповідно до п.1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_3, або готівкою через касу ОСОБА_3 в день укладання Сторонами цього договору.

02.02.2015 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 010-21061-020215 від 02.02.2015 р., відповідно до якого сторони домовились викласти п.1.8 договору в наступній редакції: "Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_3, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу ОСОБА_3 в день укладання Сторонами цього Договору. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений".

З матеріалів справи вбачається, що на депозитний рахунок позивача № 6335 перераховано кошти в сумі 180000 грн. з поточного рахунку ОСОБА_4К № 7659, що підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2015 р. № 45277803 та виписками по особовим рахункам.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк", оформленого протоколом від 15.09.2015 р., та відповідно до наказу відповідача від 16.09.2015 року № 813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

23.09.2015 р. позивачу направлено повідомлення № 8821/126 про нікчемність вищенаведеного договору банківського вкладу.

Згідно з інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 02.10.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року.

Також 02.10.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Позивачем оскаржується рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним правочину - договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", оскільки цим рішенням протиправно порушується її право на відшкодування вкладу.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено зміст понять "вклад" та "вкладник". Зокрема, вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Також, в ч.2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п.8 розділу I Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 р., визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 розділу III Положення № 14).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.6 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Дельта Банк" постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ віднесений до категорії проблемних строком на 180 днів із встановленням ряду обмежень в його діяльності, в тому числі, не допущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Отже, саме з 30.10.2014 р. ПАТ "Дельта Банк" було заборонено укладати депозитні договори з фізичними особами. Однак, незважаючи на заборону, 02.02.2015 р. ПАТ "Дельта Банк" було укладено депозитний договір № 010-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" з ОСОБА_1, що в свою чергу є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ, яка є обов'язкова до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що вже постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 р. ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку вищевказаною постановою № 692/БТ від 30.10.2014 р.

Згідно ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Відповідно п.1 ч.4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, беручи до уваги те, що спірний договір № 010-21061-020215 від 02.02.2015 р. був укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ, яка була обов'язкова до виконання, суд приходить до висновку про нікчемність даного правочину, у зв'язку з чим дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" щодо застосування наслідків нікчемності укладеного договору є правомірними.

Крім того, суд зазначає, що 02.02.2015 р. ОСОБА_4 з поточного рахунку № 7659 на депозитний рахунок № 6335, відкритий на ім'я ОСОБА_1, було перераховано 180000 грн. Тобто, на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 180000 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням та виписками по особовим рахункам, а отже це призвело до дій, спрямованих на отримання переваги клієнта на отримання коштів перед іншими кредиторами ОСОБА_3.

Відповідно до п.п.1.6, 1.8 договору банківського вкладу № 010-21061-020215 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_3, або готівкою через касу ОСОБА_3 в день укладення Сторонами цього Договору.

Згідно п.п.5.5, 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", які відповідно до договору банківського вкладу № 010-21061-020215 від 02.02.2015 р. є обов'язковими для застосування у правовідносинах між вкладником та банком, в тому числі з приводу розміщення вкладу, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або депозитного рахунку, або готівкою через касу банку чи відділення "Укрпошти", зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

02.02.2015 р. до договору № 010-21061-020215 банківського вкладу "Лояльний" було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої п.1.8 ст.1 договору було викладено в наступній редакції: "1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_3, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу ОСОБА_3 в день укладання Сторонами цього Договору. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становить суму вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

Стосовно даної додаткової угоди суд зазначає, що її було укладено банком всупереч чинному законодавству та низці обмежень, які діяли в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014р. "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних" і існуючих Правил банківського обслуговування фізичних осіб (затверджені рішенням Ради Директорів АТ "Дельта Банк", протокол № 14 від 20.03.2013 р. і № 1 від 14.01.2015 р.).

Так, згідно п.2.1 Правил від 14.01.2015 р., останні є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання АТ "Дельта Банк" банківських послуг фізичним особам, пов'язаних зокрема із відкриттям та обслуговуванням поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що становлять суми вкладів (депозитів).

Відповідно до п.2.3 Правил, здійснюючи укладання Договору з ОСОБА_3, клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення цих Правил для застосування у своїх взаємовідносинах з ОСОБА_3.

Згідно п.18.8 Правил від 14.01.2015 р. укладання Договору з ОСОБА_3 Клієнт підтверджує отримання примірника такого Договору та цих Правил, а п.п.2.6, 2.7 Правил передбачено, що Клієнт, уклавши з ОСОБА_3 відповідний Договір, підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами.

У разі ж виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу і застосовуються Сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі сторони не прямо не передбачили протилежне.

Як вже зазначалося, згідно п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

Отже, приймаючи до увагу вищезазначені обставини та норми діючого у цій сфері законодавства, суд вважає, що вказана вище додаткова угода була укладена з позивачем всупереч діючим внутрішнім документам банку та чинному законодавству України.

При цьому суд також бере до уваги те, що відповідно до банківської виписки руху коштів по поточному рахунку вкладника ОСОБА_4, остання 02.02.2015 р. перерахувала зі свого поточного рахунку на рахунок позивача та інших осіб кошти виключно в сумах, що не перевищують гарантовану Фондом - еквівалент 200000 грн.

Тобто, в даному випадку вкладником ОСОБА_4 (ініціатор переводів) фактично було "розбито" свій рахунок з метою штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру 200000 грн. за рахунок держави, шляхом перерахування означених коштів на рахунки третіх осіб, що, в свою чергу, надає власнику "великого" вкладу можливість, шляхом його "дроблення", повністю отримати всю гарантовану Фондом суму. Після такої "фінансової операції" особа, на рахунок якої надійшла така грошова сума фактично "набула гарантоване право" отримати кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а власник значного депозиту, в свою чергу, отримав значну перевагу в порівнянні з іншими кредиторами.

Приписами ч.1 ст.1062 ЦК України передбачено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

В той же час п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Проте, як вже вказувалося вище, фактично ж кошти вносилися саме 3-ю особою, що, в свою чергу, є порушенням умов договору та Правил.

Також, ч.3 ст.2 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що вкладні кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульований Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. № 174 (далі - Інструкція № 174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492 (далі - Інструкція № 492).

Відповідно до п.2.9 Інструкції № 174 банк (філія, відділення) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (2-й примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема, квитанцією про внесення коштів на її рахунок, яких у ОСОБА_1 немає.

Положення ж Інструкції № 492, в свою чергу, дозволяють відкривати вкладний (депозитний) рахунок на користь 3-ї особи шляхом укладення договору банківського вкладу, але в такому випадку договір банківського вкладу укладається саме з такою фізичною особою про відкриття вкладного (депозитного) рахунку на користь 3-ої особи (п.10.7-10.8 Інструкції).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодних умов щодо можливості зарахування коштів з рахунку 3-ї особи спірний договір банківського вкладу не містить.

Отже, позивач, підписавши дану додаткову угоду, отримав переваги в порівняні з іншими вкладниками, адже отримає грошові кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не вносив особисто, а законодавством не передбачено перерахування грошових коштів з поточного рахунку однієї особи на вкладний (депозитний) рахунок іншої особи, якщо таке не передбачене договором між вкладником та банком (тобто така умова не є стандартною, а надавалася тільки окремим вкладникам).

Згідно п.7 ч.3 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, керуючись положеннями ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Комісією були затверджені результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У зв'язку з викладеними обставинами, 16.09.2015 р. Уповноваженою особою Фонду видано наказ № 813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціям".

Відповідно до цього наказу, до договору № 010-21061-020215 було застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в додатку № 1 до цього наказу .

З огляду на викладене суд вважає, що доводи викладені в позовній заяві є необґрунтованими, оскільки договір вкладу, на який посилається позивач, є нікчемним, а тому банком правомірно застосовано наслідки нікчемності до цього договору.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка висловлена, зокрема, в ухвалі від 28.01.2016 р. по справі № К/800/40534/15, та судовою практикою Одеського апеляційного адміністративного суду (постанови від 15.03.2017 р. по справі № 821/3606/15-а, від 05.07.2016 р. по справі № 821/165/16, від 15.06.2016 р. по справі № 821/143/16, від 02.11.2016 р. по справі № 821/3748/15-а, від 07.12.2016 р. по справі № 821/3607/15-а, від 07.12.2016 р. по справі № 821/3779/15-а, від 25.05.2016 р. по справі № 821/3449/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3612/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3561/15-а, від 16.03.2016 р. по справі № 821/3494/15-а, від 16.03.2016 р. по справі № 821/3665/15-а, від 23.06.2016 р. по справі № 821/3552/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3559/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3605/15-а, від 25.05.2016 р. по справі № 821/3562/15-а, від 05.07.2016 р. по справі № 821/3457/15-а, від 25.05.2016 р. по справі № 821/3613/15-а, від 30.03.2016 р. по справі № 821/3600/15-а).

При цьому суд зазначає, що на рахунку позивача на момент розгляду справи відсутні грошові кошти в розмірі 180000 грн., які через застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу № 010-21061-020215 від 02.02.2015 р. були повернуті 17.09.2015 р. на рахунок № 7659 належний ОСОБА_4

В той же час ОСОБА_4 подала кредиторську вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 про визнання її кредитором АТ "Дельта Банк" за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та АТ "Дельта Банк", та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів.

Представник відповідача надав суду витяг з Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" стосовно ОСОБА_4, за яким акцептована сума становить 4598368 грн., з них на рахунку № 7659 - 1818354,27 грн.

Тобто грошові кошти, які позивач просить відшкодувати за договором банківського вкладу № 010-21016-020215 від 02.02.2015 р. вже включено до акцептованих вимог кредитора ОСОБА_4, а повторне відшкодування однієї і тієї ж суми грошових коштів є неприпустимим.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 9.4