Справа № 338/98/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/98/17

14 березня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Василенко Інни Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Василенко І.О. про визнання протиправною та скасування постанови серії АР №810372 від 20 січня 2017 року, якою він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 20 січня 2017 року близько 17 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Крихівецькій в м.Івано-Франківську. Коли він наближався до регульованого перехрестя, на світлофорі був увімкнутий зелений миготливий сигнал. Відповідно до п. 8.7.3 (в) ПДР, зелений миготливий сигнал дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде увімкнуто сигнал, який забороняє рух. В момент, коли його автомобіль вже порівнявся зі світлофором, світло на пристрої змінилось з зеленого на жовте. Щоб не створювати аварійну ситуацію, не став зупиняти машину.

Після цього був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили, що він порушив Правила дорожнього руху, та попросили пред'явити посвідчення на право керування транспортним засобом і реєстраційний документ на автомобіль. Оглянувши подані ним документи, інспектор Василенко І.О. винесла та вручила йому постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому його пояснення до уваги прийняті нею не були. Хоча він заперечував факт порушення ПДР, протокол про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції складено не було.

Вважає, що під час розгляду адміністративної справи не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, не дотримано процесуального порядку її розгляду, а винесена лейтенантом поліції Василенко І.О. постанова серії АР №810372 від 20 січня 2017 року є необґрунтованою та протиправною, тому просить її скасувати, провадження в справі закрити.

В судове засідання позивач не з'явився. Подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з'явились. 21 лютого 2017 року на адресу суду надійшло письмове заперечення на адміністративний позов, в якому зазначено, що 20 січня 2017 року інспектор роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенант поліції Василенко І.О. зі своїм напарником здійснювали патрулювання по вул. Крихівецька в місті Івано-Франківську. Близько 17 год. помітили автомобіль НОМЕР_1, який перетнув перехрестя вулиць Крихівецька-Двірська на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух транспортного засобу. У зв'язку з цим вищевказана машина була зупинена. Лейтенант поліції Василенко І.О., представившись водію даного транспортного засобу та проінформувавши його про причини зупинки - порушення п.п. «ґ» пункту 8.7.3.ПДР, попросила позивача пред'явити документи, передбачені п.п. «а», «б», «г» п.2.1 ПДР.

Так як відповідно до ст.279 КУпАП відповідач як посадова особа має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зазначені в ст. 222КУпАП, в тому числі за ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 було оголошено про початок розгляду справи, роз'яснено його права. Встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, інспектор роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Василенко І.О. винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф розмірі 425 грн. Зміст постанови було оголошено позивачу.

Представник відповідача також вказує в запереченні, що підстави для скасування вищезгаданої постанови відсутні. Інспектор Василенко І.О. бачила, що автомобіль, яким керував позивач, почав проїзд перехрестя вже через декілька секунд після того, як загорівся жовтий сигнал світлофора. Звертає увагу суду на той факт, що ОСОБА_1, наближаючись до світлофора, на якому вже почав мигати зелений сигнал, сигналізуючи про закінчення часу його дії та подальше включення жовтого сигналу, який забороняє рух, повинен був врахувати це й зупинити свій автомобіль, щоб не створювати перешкоди для пішоходів чи інших учасників руху.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці відповідач врахувала також, що вищевказане порушення ПДР допущене позивачем в денний час, на регульованому перехресті, в районі інтенсивного руху як транспортних засобів, так і пішоходів. Перехрестя вулиць Крихівецька-Двірська є місцем концентрації ДТП з потерпілими, що було роз'яснено ОСОБА_1, а також наголошено, що ситуація могла стати критичною.

Зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулось у відповідності до вимог КУпАП. Постанова серії АР №810372 від 20 січня 2017 року є правомірною, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Постановою інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Василенко І.О. від 20 січня 2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв'язку з порушенням п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, оскільки цього числа о 17 год. 15 хв., керуючи автомобіля марки «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2, по вул. Крихівецька, 57 в м.Івано-Франківську здійснив рух на жовтий забороняючий світлофора (а.с.2).

Зазначена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у ній, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у постанові серії АР №810372 від 20 січня 2017 року немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 оспорював допущене порушення, однак протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно нього відповідачем складено не було, що підтверджується повідомленням УПП у м. Івано-Франківську від 06 березня 2017 року (а.с.19).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних доказів вини позивача, які б підтверджували факт порушення ним п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, доводили зазначену в запереченні обставину, нібито він почав проїзд перехрестя вже після того, як загорівся жовтий сигнал світлофора, та спростовували позицію ОСОБА_1 відповідачем суду не представлено. З вищевказаного повідомлення УПП у м. Івано-Франківську вбачається, що матеріали відеофіксації вчинення правопорушення на сервері УПП відсутні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, постанову серії АР №810372, винесену 20 січня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську Василенко І.О., слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7; 258; 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову серії АР №810372 від 20 січня 2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Василенко Інною Олександрівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Головуючий Л.М. Битківський