Справа № 820/4679/16
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р.Справа № 820/4679/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017р. по справі № 820/4679/16

за позовом Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж"

про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Східна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж", в якому просив суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" (код ЄДРПОУ - 33288672), в сумі 592950,00 грн за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року адміністративний позов Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - задоволено.

Надано дозвіл Східній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на погашення суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" (код ЄДРПОУ - 33288672), в сумі 592950 (п'ятсот дев'яносто дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн 00 коп. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на прийняття судом першої інстанції рішення при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою надати дозвіл позивачу на реалізацію частини описаного майна, врахувавши ринкову вартість об'єкту 2300 000,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, що при винесенні рішення судом не було взято до уваги той факт, що сума боргу є значно меншою ніж оціночна вартість майна, що перебуває у заставі. Вказує, що згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, спірне майно коштує за ринковими цінами 2 300 000, 00 грн. Згідно з податковим законодавством, опис майна проводиться за даними органів, які за чинним законодавством, здійснюють реєстрацію майна. Реєстрація зазначеного майна проводилась у 2005 році та внесено до реєстру прав власності на нерухоме майно КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" з зазначеною на той час ринковою та балансовою вартістю 592 950 грн. У 2015 році при накладенні застави враховувалось, що ціна у реєстрі застаріла, та за актом було описано тільки 150 кв.м будівлі за адресою м. Харків, вул. Сольна, 32. У 2016 році було отримано висновок про вартість об'єкту (нежитлові приміщення 3 поверху заг. пл.. 395.3 кв.м.), де була зазначена реальна нова ціна вартості приміщень, що складає 2 300 000 грн. Змінилась і балансова вартість, про що товариство повідомляло листами Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харків ГУ ДФС у Харківській області. Але при складанні нового акту опису майна від 04.07.2016 р., позивач це не враховує. Вказує, що відповідач намагався внести зміни про вартість майна до реєстру нерухомості, але це зробити неможливо, оскільки законом заборонені будь які дії з майном, що під заставою. Вважає, що податкова застава повинна бути рівною боргу, тобто накладена на частину приміщення, оскільки реалізація майна вартістю 2 300 000 грн. за заниженою ціною 592 950 грн. є незаконною, та приведе до руйнування підприємства.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" (код ЄДРПОУ - 33288672) знаходиться на обліку як платник податків у Східній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з 20.02.1999 року №523, що підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою (а.с. 16).

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, ТОВ "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" має заборгованість з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 495390,02 грн та податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 97559,98 грн. Відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, з податку на прибуток приватних підприємств шляхом подання до контролюючого органу відповідні податкові декларації (46-72).

Східною ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань винесено податкові повідомлення - рішення: № від 29.03.2016 року, яким нараховано штрафні санкції з податку на додану вартість в розмірі 180037,00 грн (а.с.29); № від 27.05.2016 року, яким нараховано штраф з податку на додану вартість в розмірі 2500,00 грн (а.с.41-42).

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять.

Відповідно до наявної в матеріалах справи розшифровки сум заборгованості ТОВ "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" податковим органом нараховано пеню з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), а також з податку на прибуток (а.с.10-15).

Наявність заборгованості також підтверджено обліковою карткою платника податків (а.с. 73-88).

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Східна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області правомірно звернулась з позовом до суду та викладені в позовній заяві обставини підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. "е" п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4. статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв'язку з непогашенням відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати позивачем направлені на адресу відповідача перша податкова вимога від 02.06.2008 року №1/518 в розмірі 6546,73 грн., а також друга вимога від 09.07.2008 року № 2/603 в розмірі 22271,04 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.18)

Відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Під час судового розгляду справи встановлено, що Східною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області вчинено дії для стягнення податкового боргу з рахунків у банківських установах відповідача, про що свідчать наявні в матеріалах справи інкасові доручення (а.с. 109-112), проте у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків, стягнення не можливо було здійснити.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що у товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" відсутні кошти, за рахунок яких можливо погасити податковий борг перед бюджетом.

Пунктом 95.1 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Судом встановлено, що контролюючим органом було встановлено наявність у власності підприємства позивача згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.03.2016 року перебувають нежитлові приміщення 3-го поверху № 78-106 загальною площею 395,3 кв.м. в літ «А- 3» за адресою м. Харків, вул. Смольна, 32, загальна вартість нерухомого майна, згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 592950,00 грн. Натомість вказана інформація відрізняється від наданої підприємством для складання акту опису майна №43 від 16.02.2015 р., а отже запропонований Лабораторний корпус (нежитлове приміщення) по вул. Смольна. 32 літ «А-3», 3-го поверху № 78-106, 150,0 кв. м, є тільки частиною нежитлових приміщень 3-го поверху № 78-106 загальною площею 395,3 кв.м. в літ «А-3» за адресою м. Харків, вул. Смольна, 32, які за даними Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровані як один об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер майна 10245239).

Оскільки підприємством не було надано до контролюючого органу відповіді на лист від 23.06.2016 № 6705/10/20-38-17-02-29 щодо надання податковому керуючому доступу до право-установчих документів, документів бухгалтерського обліку, звітів суб'єктів оціночної діяльності щодо вартості майна, які б визначили залишкову балансову чи оціночну вартість майна, для можливості здійснення опису неподільного майна платника податків у повному обсязі, (нежитлових приміщень 3-го поверху № 78-106 загальною площею 395,3 кв.м. в літ «А-3» по вул. Смольна, 32) податковим керуючим було здійснено вихід 04.07.2016 року за юридичною адресою платника, а саме м. Харків, вул. Смольна, 32 з метою складення акту опису майна.

На підставі рішення №49 від 18.08.2008 року про опис майна у податкову заставу, податковим керуючим Рудченко Р.Р. складено акт опису майна №1/20-38-17-02-29 від 04.07.2016 року ( а.с. 19), яким проведено опис нежитлових приміщень 3-го поверху № 78-106 загальною площею 395,3 кв.м. в літ «А-3» по вул. Смольна, 32. Вказаний акт опису майна складено податковим керуючим із залученням двох понятих, оскільки не було виявлено посадових осіб, які мають право підпису, за юридичною адресою підприємства, та згідно даних з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а вказаний акт опису майна направлений на адресу підприємства засобами поштового зв'язку.

З наявної в матеріалах справи копії інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 19.08.2016 року судом встановлено, що у зв'язку із складенням акту опису майна № 1 від 04.07.2016 року зареєстровано податкову заставу та замінено предмет податкової застави з майна згідно акту опису майна № 43 від 16.02.2015 на майно згідно акту опису майна № 1 від 04.07.2016, яке згідно відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно дійсно перебуває у власності підприємства.

Отже, у зв'язку із перереєстрацією податкової застави, податкова застава зареєстрована у відповідному реєстрі тільки згідно акту опису майна № 1 від 04.07.2016, а запис щодо реєстрації податкової застави згідно акту опису № 43 від 16.02.2015 вилучено та на даний час майно описане згідно акту опису № 43 від 16.02.2015 не перебуває у податковій заставі.

Доказів оскарження вказаного акту опису майна № 1 від 04.07.2016 року сторонами до суду не надано.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 20.1.18. ст. 20 Кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надмірно сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Згідно із п. 88.1 та п. 88.2 ст. 88 ПК України, метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.п. 89.1.1. ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Пунктом 89.2 ст.89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Із наведеного вбачається, що податковий орган може поширити податкову заставу на будь-яке майно платника податків, крім передбачених випадків, а також на майно, яке платник податків набуде у майбутньому.

Згідно з п.п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

У відповідності до п.87.2. ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.1 ст.88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 2.3. розділу II Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 N 572 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за N 1841/24373) У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна такий опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з приписами п.2.10 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу в повному обсязі.

Опис майна може бути проведено за даними органів, які згідно з чинним законодавством здійснюють реєстрацію майна.

Понятими не можуть бути працівники органів доходів і зборів або правоохоронних органів, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 95.1 та п. 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Таким чином, позивачем здійснені належним чином всі необхідні заходи, що передують зверненню податкового органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність позивачем наявності у відповідача податкового боргу у розмірі 592950 грн., неможливості стягнення з відповідача вказаної суми податкового боргу за рахунок належних йому коштів, що підтверджується наявними у матеріалах справи інкасовими дорученнями, які направлялись до банківської установи для списання коштів з рахунку боржника, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо надання дозволу на погашення всієї існуючої суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі згідно акту опису активів,

Оскільки на момент розгляду справи сума боргу у розмірі 592950 грн. відповідачем не погашена, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що адміністративний позов Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж" - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017р. по справі № 820/4679/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2017 р.