Справа № 818/1274/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 р. Справа № 818/1274/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бенедик А.П.
Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.
за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2016р. по справі №818/1274/16
за позовом ОСОБА_1
до Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Заступника командира полку з озброєння-начальника технічної частини підполковника ОСОБА_3
про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Заступника командира полку з озброєння-начальника технічної частини підполковника ОСОБА_3 , в якому просив скасувати наказ ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №549 від 28.07.2016р. Про результати службового розслідування в частині утримання з нього раніше виплачених грошових коштів за піднайом житла.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі рапорту від 13.02.2016р. йому проводилася виплата грошової компенсації за піднайом житла, яка в подальшому була протиправно припинена, оскільки позивач не забезпечений жилим приміщенням за місцем проходження військової служби, не отримав за рахунок держави грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення та перебуває на квартирному обліку, військова частина не орендує для нього житло. Зазначає, що після переведення згідно з наказом командувача Сухопутних військ України від 05.03.2013р. до військової частини НОМЕР_1 Охтирського гарнізону він залишився перебувати на квартирному обліку в Кременчуцькому гарнізоні, де проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , внаслідок триваючих в Автозаводському суді м. Кременчука Полтавської області судових процесів щодо вирішення питання про забезпечення його житлом. Враховуючи, що він не забезпечений житлом, вважає, що має право на отримання компенсації за піднайом житла за рахунок держави.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2016 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №549 від 28.07.2016р. "Про результати службового розслідування" щодо припинення виплати грошової компенсації майору ОСОБА_1 та утримання коштів, отриманих раніше за піднайом житла.
Визнано протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №886 від 19.12.2016р. "Про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 "Про скасування наказу" щодо призупинення виплати грошової компенсації за піднайом житла майору ОСОБА_1 до з`ясування питання щодо законності її виплати.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків скарги.
На виконання вимог ухвали, Військовою частиною НОМЕР_1 надано до суду заяву про усунення недоліків, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу на постанову в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №886 від 19.12.2016р. "Про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 "Про скасування наказу" щодо призупинення виплати грошової компенсації за піднайом житла майору ОСОБА_1 до з`ясування питання щодо законності її виплати.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття постанови суду першої інстанції в оскаржуваній частині з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Вказує, що обов`язковою умовою отримання грошової компенсації за піднайом житла є, серед іншого, перебування особи на квартирному обліку за місцем проходження служби, тобто у військовій частині НОМЕР_1 . Разом з тим, оскільки позивач після переведення до Охтирського гарнізону не знявся з квартирного обліку в Кременчуцькому гарнізоні, то правових підстав для виплати йому коштів не було. А тому оскаржуваний наказ №886 від 19.12.2016р. щодо призупинення виплати грошової компенсації за піднайом житла до з`ясування питання щодо законності її виплати є законним та обґрунтованим. Також зазначив, що наказ №549 від 28.07.2016р. скасовано наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757.
Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач та відповідачі просили розглянути справу за їх відсутності.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач є офіцером Збройних сил України, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Кременчуцького гарнізону та згідно наказу командувача Сухопутних військ України від 05.03.2013 року був переведений до військової частини НОМЕР_1 Охтирського гарнізону.
В лютому 2016 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом на виплату йому грошової компенсації за піднайом (найом) житла (а.с.67).
Разом із рапортом позивачем було надано довідки від 15.01.2016р. №31 та від 24.02.2016р. №56, про перебування на квартирному обліку у Кременчуцькому гарнізоні, довідку про склад сім`ї від 14.01.2016р. №21, копію паспорту та ідентифікаційного номера, а також копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому відсутні відомості про реєстрацію права власності (а.с.68-72).
В послідуючому позивачу призначено виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла. Згідно облікової картки №2 сплачено 1367 грн. 11 коп. (24.03.2016р).; 1132 грн. 75 коп. (21.04.2016р.) та 1132 грн. 75коп. (30.05.2016р.).
14.07.2016 року на адресу командування військової частини НОМЕР_1 від начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава надійшов лист №2523 щодо перевірки житловою комісією облікової справи майора ОСОБА_1 , де зазначено, що в порушення вимог пункту 2 (2.14) Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 30.11.2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10.01.2012 року за №24/20337 (зі змінами), позивач, який згідно з наказом командувача Сухопутних військ України від 05.03.2013 року переведений до військової частини НОМЕР_1 та станом на 14.07.2016 року залишився перебувати на квартирному обліку в Кременчуцькому гарнізоні, отримував грошову компенсацію за піднайом житла у військовій частині НОМЕР_1 Охтирського гарнізону (а.с.76).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2016 № 547 призначене службове розслідування, проведення якого доручено заступнику командира частини з озброєння - начальнику технічної частини підполковнику ОСОБА_3 (а.с.73).
За результатами службового розслідування складений акт від 28.07.2016р. та прийнято наказ від 28.07.2016р. №549, згідно пунктом 1 якого, майору ОСОБА_1 припинено виплату грошової компенсації та вказано утримати кошти, отримані раніше за піднайом житла (а.с.74, 77).
Згідно п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 скасовано наказ №549 від 28.07.2016р. (а.с.43)
19.12.2016 року ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №886"Про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 "Про скасування наказу", згідно п. 3 якого призупинено позивачу виплату грошової компенсації за піднайом житла до з`ясування питання щодо законності її виплати.
Згідно положень ч. 1 ст. 195 КАС України, рішення суду переглядається в межах апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у командування військової частини підстав для припинення позивачу виплати грошової компенсації, оскільки він перебуває на квартирному обліку та не забезпечений жилим приміщенням у військовій частині НОМЕР_1 , до якої був переведений. Підстави для припинення виплати грошової компенсації як залишення перебування на квартирному обліку за попереднім місцем проходження служби пунктом 8.8. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями не передбачено. Таким чином, суд дійшов виснвоку, що належним способом захисту порушених прав є визнання протиправним пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №549 від 28.07.2016р. "Про результати службового розслідування" щодо припинення виплати грошової компенсації майору ОСОБА_1 та утримання коштів, отриманих раніше за піднайом житла. Крім того, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасування також пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №886 від 19.12.2016р. "Про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 "Про скасування наказу", оскільки він порушує права позивача та впливає на його інтереси, оскільки ним призупинено виплату грошової компенсації за піднайом житла ОСОБА_1 до з`ясування питання щодо законності її виплати.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Положеннями частини першої статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та членів його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення, та членів їх сімей визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. (далі Порядок №1081) та Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 р. (далі Інструкція №737).
Згідно п.п. 22, 24, 25 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.
Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла (п. 26 Порядку №1081).
Згідно п.п. 2.1, 2.2 Інструкції №737 встановлено, що облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України. На облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини, крім випадків, передбачених у пункті 2.14 цього розділу.
Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби), зокрема, у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт (п.2.18 Інструкції №737).
Колегія суддів зазначає, що пунктом 2.14 Інструкції №737 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.
У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
Аналізуючи вищевказані положення, колегія суддів дійшов висновку, що вирішення питань щодо житлового забезпечення військовослужбовців віднесено до компетенції відповідних органів, що знаходяться саме за місцем проходження ними служби.
Порядок та розмір виплати грошової компенсації деяким категоріям військовослужбовців ЗС України за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначений розділом VIII Інструкції №737.
Згідно п. 8.1 Інструкції №737, грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення (далі - грошова компенсація) виплачується, зокрема, особам офіцерського складу у разі, якщо вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби (навчання), не отримали за рахунок держави грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина не орендує для них та членів їх сімей житло.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, щодо необхідною та обов`язковою умовою для отримання позивачем грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення є одночасне існування відповідних обставин, а саме: відсутність факту забезпечення жилим приміщенням за місцем проходження військової служби; не отримання за рахунок держави грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; перебування на квартирному обліку; відсутність факту оренди військовою частиною для нього та членів сім`ї житла.
Посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, на відсутність у п.8.1 Інструкції №737 вимоги щодо перебування військовослужбовця, не забезпеченого жилим приміщенням за місцем проходження служби, на квартирному обліку саме у цій військовій частині, колегія суддів вважає помилковими, оскільки положеннями вказаної Порядку №1081 та Інструкції №737 передбачено безальтернативний порядок зняття особи з обліку за попереднім місцем проходження служби та зарахування на облік за новим місцем служби у разі переміщення військовослужбовця в інший населений пункт.
Крім того, п. 8.4 Інструкції №737 також встановлено, що для отримання грошової компенсації та визначення її розміру особа офіцерського складу разом з рапортом (додаток 42) щорічно подає командиру військової частини, серед іншого, копію завіреної підписом командира військової частини та печаткою військової частини довідки (додаток 4) про отримання (неотримання, здавання) жилого приміщення військовослужбовцем з попереднього місця проходження військової служби (для осіб офіцерського складу, крім тих, що виведені з території Автономної Республіки Крим та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження).
В свою чергу, згідно п. 2.14 Інструкції №737, довідка (додаток 4) видається військовослужбовцю разом з другим примірником облікової справи (додаток 7), другим примірником Картки обліку та довідкою (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району.
Матеріали справи не містять та позивачем під час судового розгляду справи не було надано доказів надання командиру військової частини НОМЕР_1 Охтирського гарнізону разом з рапортом копії завіреної підписом командира та печаткою військової частини НОМЕР_2 Кременчуцького гарнізону довідки (додаток 4) про отримання (неотримання, здавання) жилого приміщення військовослужбовцем з попереднього місця проходження військової служби.
На підставі вищевикладеного, за відсутності факту зарахування позивача на квартирний облік за новим місцем проходження служби, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у військової частини НОМЕР_1 Охтирського гарнізону встановленого законом обов`язку на призначення та виплату позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення.
Посилання суду на відсутність у п. 8.8 Інструкції №737 підстав для припинення виплати грошової компенсації як залишення перебування на квартирному обліку за попереднім місцем проходження служби, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно положень вказаного пункту Інструкції, припиняється виплата компенсації, яка призначена правомірно, в той час, як в даному випадку вона призначена за відсутності встановлених підстав.
Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у військової частини НОМЕР_1 Охтирського гарнізону встановленого законом обов`язку на призначення та виплату позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення.
Натомість апелянт, будучи суб`єктом владних повноважень, довів правовірність та обґрунтованість оскаржуваного позивачем наказу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ №886 від 19.12.2016р. в частині призупинення виплати грошової компенсації за піднайом житла майору ОСОБА_1 до з`ясування питання щодо законності її виплати, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку щодо обгрунтованості вказаної частини позовних вимог.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.
З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2016р. по справі №818/1274/16 не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог ст. 202, ч.2 ст. 205 КАС України підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №886 від 19.12.2016р. "Про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 "Про скасування наказу" щодо призупинення виплати грошової компенсації за піднайом житла майору ОСОБА_1 до з`ясування питання щодо законності її виплати, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
В іншій частині постанова суду скасуванню не підлягає, оскільки в апеляційному порядку не оскаржувалась.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2016р. по справі №818/1274/16 скасувати в частині задоволення позовних ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №886 від 19.12.2016р. "Про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2016р. №757 "Про скасування наказу" щодо призупинення виплати грошової компенсації за піднайом житла майору ОСОБА_1 до з`ясування питання щодо законності її виплати.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову.
В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2016р. по справі №818/1274/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 27.03.2017 р.