Справа № 818/1073/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. ПолтаваСправа № 818/1073/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Неліна К.А.,

представника відповідача - Сегета Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, справу за адміністративним позовом

позивача Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Роменської філії ПрАТ "Райз-Максимко"
про стягнення боргу з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій

В С Т А Н О В И В:

01.09.2016 Роменське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (надалі - позивач, Управління) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (надалі - ПрАТ "Райз-Максимко") про стягнення боргу з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за списком №2 у розмірі 4207,57 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 на підставі пункту 6 частини першої статті 22, частини другої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Сумським окружним адміністративним судом прийнято рішення про передачу справи за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 адміністративну справу №818/1073/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2017 здійснено заміну первинного відповідача - Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" на належного відповідача - Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" в особі Роменської філії ПрАТ "Райз-Максимко".

Таким чином, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.12.2016 та заяви про зміну позовних вимог від 06.02.2017, позивач просить стягнути заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за списком №2 за травень - грудень 2016 року, січень 2017 року в сумі 9891,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2. Посилаючись на Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні на адміністративний позов (а.с.55-58). Зазначив, що відповідно до повідомлення Лохвицького відділення Гадяцької ОДПІ від 08.07.2016 №123/10/16-17-12-08 ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи, а згідно зі статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платники єдиного податку четвертої групи звільняються від обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій. З урахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог Управління повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Райз-Максимко" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, (а.с.16).

До складу юридичної особи ПрАТ "Райз-Максимко" входить відокремлений структурний підрозділ - Роменська філія ПрАТ "Райз-Максимко", що не є юридичною особою (а.с.36-37).

За особовим рахунком Роменської філії ПрАТ "Райз-Максимко" відображено заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, за період травень - грудень 2016 року, січень 2017 року в загальному розмірі 9891,51 грн.

Посилаючись на несплату структурним підрозділом відповідача заборгованості у визначені законом строки, Управління звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій було врегульовано Законом України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 названого Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "б" - "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов'язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Указаний висновок кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема в постанові від 25.09.2012 в справі № 21-251а12.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, передбачена діючим законодавством.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (надалі - Інструкція).

В абзацах першому та другому підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції).

За приписами пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період травень - грудень 2016 року, січень 2017 року включно та складає 9891,51 грн, що також підтверджується карткою особового рахунку відповідача тощо (а.с.6-15, 94-99, 119-123).

Щодо доводів відповідача про звільнення його в 2016 році від обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій, оскільки ПрАТ "Райз-Максимко" у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи, суд зазначає наступне.

За приписами підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Наданою представником відповідача копією довідки Лохвицького відділення Гадяцької ОДПІ від 08.07.2016 №123/10/16-17-12-08 підтверджено, що ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи (а.с.79).

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що у ПрАТ "Райз-Максимко" відсутній обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

Водночас, як вищезазначено, положеннями абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено коло осіб, що зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Так, відповідно до наведеної норми Закону такими особами є платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону.

За змістом пунктів 1, 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є:

суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Таким чином, відповідно до наведених вище вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" філію визначено як окремого платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, на якого покладений обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

Спір у цій адміністративній справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що виникла у Роменської філії ПрАТ "Райз-Максимко", а не у ПрАТ "Райз-Максимко" як юридичної особи.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 4.9 Положення про Роменську філію ПрАТ "Райз-Максимко" філія, як відокремлений підрозділ юридичної особи, що діє у її складі, відповідно до закону може реєструватися платником окремих податків та зборів чи інших обов'язкових платежів й сплачувати їх від імені юридичної особи.

Відповідно до пункту 7.1 зазначеного Положення філія веде відокремлений облік результатів своєї діяльності та подає звітність згідно з вимогами законодавства.

Наявною у матеріалах справи копією довідки Роменської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області від 25.04.2016 №2581/10/18-13-15-014 підтверджено, що Роменська філія ПрАТ "Райз-Максимко" не є платником єдиного податку 4 групи (а.с.125).

Отже, зважаючи на те, що Роменська філія ПрАТ "Райз-Максимко" не є платником єдиного податку четвертої групи, відповідно до наведених вище положень спеціального закону є окремим платником збору, суд дійшов висновку про наявність у неї обов'язку з відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Роменської філії ПрАТ "Райз-Максимко" про стягнення боргу з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" на користь Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період травень - грудень 2016 року, січень 2017 року у розмірі 9891,51 (дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто одна гривня п'ятдесят одна копійка).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 27.03.2017.

Суддя Т.С. Канигіна