Справа № 826/12701/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кобаль М.І.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про:

визнання протиправними та скасування рішення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» №42179 від 26.06.2014 року, укладеного між ПАТ " Комерційний банк «Український фінансовий світ " і позивачем, оформлене наказом №6 від 18.11.2014 року;

зобов'язання Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» надати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "УФС" за рахунок Фонду гарантування вкладі фізичних осіб;

зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ "КБ "УФС", які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "УФС" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2015 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Гончарова С.І., оформлене наказом №6 від 18.11.2014 року, в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" та позивачем від 26.06.2014 року № 42179; зобов'язано Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Гончарова С.І. подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "УФС" за рахунок Фонду. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа Фонду подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та просить прийняти рішення про відмову в позові.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2014 року між позивачем та ПАТ "КБ "УФС" укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» № 42179, за умовами якого вкладник розміщує на вкладному рахунку суму у розмірі 190 000 грн. у тимчасове строкове користування терміном до 26.07.2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування. Факт внесення коштів на рахунок за вказаним договором підтверджується квитанцією №TR.56473.876.40 від 26.06.2014.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 року № 491 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 року про запровадження тимчасової адміністрації.

10.11.2014 року постановою Правління Національного банку України №717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «УФС».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014 року №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13 листопада 2014 року та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 року.

В подальшому, Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І. від 18.11.2014 року №6 визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу, зокрема, транзакції та правочини (договори), укладені між позивачем та Банком.

Листом від 26.12.2014 року №001/1315 уповноваженою особою Фонду повідомлено позивача про те, що його правочини були вчинені виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд гарантування здійснюватиме за рахунок державних коштів, - такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок, відтак, в силу положень ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.228 ЦК України, дані правочини є нікчемними.

У зв'язку з цим, позивача не було включено до переліку та реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ФГВФО.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що уповноваженою особою Фонду не доведено факт наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС» які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду суперечить нормам Закону та є протиправною. При цьому, посилання уповноваженої особи Фонду на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним, є безпідставними.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт посилається на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за яким правочини (в тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (в тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При цьому, Уповноважена особа Фонду стверджує, що реального внесення готівки в касу банку не було і мало місце так зване «дроблення» великих рахунків інших вкладників.

На спростування цього, колегія суддів зазначає, що згідно із статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними ( ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними визначені частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

Крім того, посилання апелянта на постанови Національного банку України від 15.07.2014 року № 410/БТ « Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії проблемних» та від 14.08.2014 року №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії неплатоспроможних» є безпідставним, оскільки такі рішення НБУ є банківською таємницею ( ч. 3 ст. 75 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), а тому позивач не міг і не повинен був знати про їх зміст.

Факт внесення готівки за договором банківського вкладу №42179 від 26.06.2014 року підтверджується квитанцією № TR.56473.876.40 від 26.06.2014 року, отже зарахування коштів за договором відбулось майже за місяць до визнання банку проблемним та за два - до його неплатоспроможності.

Таким чином, відповідачем не наведено законних та переконливих підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 42179 від 26.06.2014 року, а припущення про можливе дроблення рахунків інших вкладників банку не може бути причиною позбавлення позивача його законного права на отримання відшкодування за вкладами.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.