Справа № 823/1888/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року справа № 823/1888/16

15 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Мельниковій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з вищезазначеним позовом звернулось приватне підприємство «Колос Чигиринщини» (далі позивач) до державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 (далі відповідач 1), Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки (індексний номер 28865811 від 22.03.2016, номер запису про інше речове право 13807043) площею 1,8179 га кадастровий номер :01:002:0442, що належить ОСОБА_2 за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі договору оренди землі серія та номер: б/н від 25.02.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період дії договору оренди землі, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 13807043) за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» на підставі договору оренди землі серія та номер: б/н від 25.02.2016, укладеного між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» цієї ж земельної ділянки, що на думку позивача свідчить про подвійну реєстрацію речових прав, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надавши 22.03.2017 клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 1 у судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подавав.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, причини неприбуття суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подавала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» у судове засідання також не прибув, проте надав заперечення проти адміністративного позову, яким зазначив, що позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,8179 га, кадастровий номер :01:002:0442, (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №619555, виданий Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області).

26.05.2011 між ОСОБА_2 (Орендодавець) та приватним підприємством «Колос Чигиринщини» (Орендар) укладено договір оренди землі №155, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області 05.08.2011.

14.08.2015 між ОСОБА_2 (Орендодавець) та приватним підприємством «Колос Чигиринщини» (Орендар) укладено додатковий договір до договору оренди землі №155 від 26.05.2011.

14.03.2016 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_3 було проведено державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28956183 від 26.03.2016 (номер запису про інше речове право 13887648)

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №73958472 від 25.11.2016 державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 на підставі свого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28865811 від 22.03.2016 вчинено запис про інше речове право №13807043, а саме право оренди земельної ділянки, що належить ОСОБА_2, кадастровий номер :01:002:0442, загальною площею 1,8179 га строком на 7 років, з правом пролонгації за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі договору оренди землі, серія та номер б/н від 25.02.2010.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення відповідачем оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (надалі Закон № 161-XIV), Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 № 1952-IV (надалі Закон № 1952-IV).

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону № 161-XIV, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки, як передбачено ч. 5 ст. 6 цього Закону підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Вказана норма повністю кореспондується з приписами п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Аналізуючи вищевказані норми суд дійшов висновку, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 по справі №2а-4126/11/1470 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/17297421) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» до відділу Держкомзему в Чигиринському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено в повному обсязі, зокрема, визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області, що полягає в нездійсненні державної реєстрації договору оренди землі від 25.02.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0442, який уклали ТОВ СП «НІБУЛОН» і власник земельної ділянки ОСОБА_2. Вказане рішення суду набрало законної сили 04.07.2011, за наслідком перегляду Одеським апеляційним адміністративним судом.

10.03.2016 державним реєстратором було прийнято оскаржуване рішення, індексний номер 28666253, про державну реєстрацію договору оренди землі серія та номер: б/н від 15.03.2010, укладеного між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» цієї ж земельної ділянки.

Крім того, рішенням Верховного Суду України від 08.12.2010 у справі № 6-49064св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/12988227), яке було доповнено додатковим рішенням Верховного Суду України від 02.03.2011 у справі №6-49064св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/14222776) витребувано від приватного підприємства «Колос Чигиринщини» та повернуто належну ОСОБА_2 земельну ділянку.

На виконання вказаного рішення суду, державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції 15.03.2016 було здійснено державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ СП «НІБУЛОН» (індексний номер 28865811).

Зі змісту ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV вбачається, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону №1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 83707037 від 22.03.2017, суд встановив, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0042, площею 1,8179 га, власником якої є ОСОБА_2, містяться відомості лише щодо реєстрації права оренди цієї земельної ділянки за приватним підприємством «Колос Чигиринщини». Останній номер запису про інше речове право: 18892316, дата та час державної реєстрації: 03.02.2017 18:18:03, вчинено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33743312 від 07.02.2017 на підставі договору оренди землі, серія та номер:137 від 27.05.2016 укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємством «Колос Чигиринщини».

Кодексом адміністративного судочинства України (частина 3 статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Вирішуючи спір, суд враховує, що судовому захисту підлягають лише порушене право або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміни стану прав та обов'язків позивача або створення об'єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Лише в такому разі позовні вимоги можуть бути задоволені.

Враховуючи встановлені обставини справи та з огляду на те, що на момент розгляду справи судом, фактично відсутній предмет спору, у зв'язку з припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на спірну земельну ділянку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 14, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 27.03.2017.