Справа № 207/3387/16-а
Суддя: Погребняк Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/3387/16-а
№ 2-а/207/9/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська у складі головуючого судді Погребняк Т.Ю., при секретарі Білецькій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське (колишня назва Дніпродзержинськ) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо виключення інформації про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги; зобов'язати Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради поновити у Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги, інформацію про ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як особу, яка має 50-ти проценту знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Також, просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 жовтня 2010 року за наказом Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114, позивач був звільнений з органів податкової міліції в запас Збройних сил України за п.64 «б» (через хворобу). 26 жовтня 2010 року позивач отримав довічне пенсійне посвідчення серії ААЕ за №929070. 01 листопада 2010 року Департаментом персоналу Державної податкової адміністрації України позивачу була видана довідка № 952, відповідно до якої позивачу та членам його сімї було надано право на пільгу, а саме 50-ти процентну знижку по сплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива згідно із статтею 26 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №83/98-ВР від 05 лютого 1998 року та статті 22 Закону України «Про міліцію», введеного в дію постановою Верховної Ради УРСР від 25 грудня 1990 року № 5 83-XII. Правовідносини щодо соціального захисту працівників міліції та їх пенсійного забезпечення станом на момент їх виникнення, а саме з дати виходу на пенсію за вислугою років та отримання права на 50 відсотків знижки по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ, згідно якого працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч.ч.4, 6 статті 22 Закону України «Про міліцію»). 14.11.2016 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради Дніпропетровської області з проханням повідомити чи включений він до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на які саме пільги. Відповідач листом від 22.11.2016 року за №Г-1115 повідомив, що позивач був виключений з вищезазначеного реєстру осіб, які мають право на пільги, на підставі пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію", згідно котрих з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію». Такі дії Відповідача є неправомірними, оскільки скасування Закону України "Про міліцію" на думку позивача не може бути підставою для позбавлення його пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50% в зв'язку з тим, що на момент призначення йому 50-ти процентної знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива діяли норми Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 83/98-ВР від 05 лютого 1998 року та Закону України "Про міліцію", якими були передбачені вищевказані норми.

В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, отримав копію письмових заперечень відповідача на позов.

Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, в яких він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що діючим на даний час законодавством не передбачено наявність зазначених надання позивачеві зазначених ним пільг. Крім того, відповідачем підкреслено, що Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Закон України №76-VIII "Про Національну поліцію", який вніс зміни в Закон України «Про міліцію» стосовно пільг не визнаний неконституційним, а тому в управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема Законом України "Про Національну поліцію", а тому позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач вважає необгрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні; згідно письмового клопотання представник відповідача просить розглянути справу без його участі у судовому засіданні.

На підставі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, враховуючи доводи позивача, викладені у позовній заяві, та письмові заперечення відповідача проти позову, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 18.10.2010 року звільнений з органів податкової міліції через хворобу. На підставі довідки від 10.11.2010 № 952 ОСОБА_1, як пенсіонеру МВС і членам його сім'ї відповідно до Закону України "Про міліцію" було призначено 50-процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району листом за № Г-1115 від 22.11.2016 повідомило позивача, який перебував на персоніфікованому обліку громадян пільгових категорій в управлінні з 01.12.2010 по 06.11.2015 включно та відповідно до Закону України «Про міліцію» користувався пільгами по сплаті за комунальні послуги у розмірі 50%, про припинення права на пільги у звязку з втратою чинності Закону України «Про міліцію» на підставі Закону України «Про національну поліцію» № 580- VIII від 02.07.2015, яким не передбачені такі пільги. Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про міліцію", в редакції, чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надавалась 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Згідно ч. 6 ст. 22 Закону України "Про міліцію" за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом. Пунктом 12 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року в статті 22 Закону України "Про міліцію" частини шосту та сьому викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон України "Про міліцію" і частина сьома статті 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну підьгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вказаного Закону від 28.12.2014 року Кабінетом Міністрів України 04.06.2015 прийнято Постанову № 389, яка набрала чинності 01.07.2015 року, та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами. Згідно пункту 2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України Про міліцію". Таким чином, у період з часу призначення ОСОБА_1 пільги та до 01.07.2015 чинним законодавством встановлювалось право певного кола осіб відповідно до Закону України "Про міліцію" на отримання 50-відсоткової знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Механізм реалізації вказаного права підзаконними нормативно-правовими актами не встановлювався. З набранням чинності Законом України №76-VIII внесено зміни до Закону України "Про міліцію", за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика. Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 27.01.2016 до пункту 2 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї було внесено зміни та слова "Про міліцію" (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, ороби рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено. З 07.11.2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом України "Про Національну поліцію" втратив чинність Закон України "Про міліцію", відповідно до статті 22 якого позивач мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо. Згідно абзаців 2 та 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Закон України "Про Національну поліцію" не містить норм, які б передбачали пільги, а саме 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

Тому суд знаходить обгрунтованими доводи відповідача, викладені у запереченнях проти позову . Адже дійсно, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України "Про Національну поліцію", в якому у прикінцевих та перехідних положеннях встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, які передбачені ЗУ "Про Національну поліцію", тому пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

Посилання позивача на положення статті 58 Конституції України щодо неможливості зворотної дії закону суд вважає недоречними, оскільки в даному випадку прийняті зміни у законодавстві не застосовувались на правовідносин, що існували до набрання ними чинності цими змінами, а надання пільг позивачу було припинено лише після цього. Крім того, встановлені діючим законодавством пільги не є довічними, а залежать від конкретних положень чинного законодавства, яке визначає, чи надаються пільги певній категорії осіб чи ні. Не можна вважати пільги і досягнутою соціальною гарантією, яку забороняється звужувати за нормами Конституції України, оскільки пільги безпосередньо пов'язані із правовим статусом певної особи, а не із досягненням особою певних соціальних гарантій, як, наприклад, набуття права на призначення пенсії чи її перерахунок, яких особу неможливо позбавити наступними змінами в законодавстві. Тобто при зміні правового статусу працівника міліції (поліції) шляхом позбавлення їх певних пільг, такі пільги перестають надаватись всім особам цієї категорії, а не тільки тим, хто стане міліціонером (поліцейським) в майбутньому. Таким чином суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки з 07.11.2015 року вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію», у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про Національну поліцію", суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Погребняк Т.Ю.