Справа № 803/214/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 803/214/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

з участю представника позивача Омельчука С.В.,

представника відповідача Михалко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі - УМВС України у Волинській області) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про скасування рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Луцької ОДПІ від 07.11.2016 року № застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 95 805,43 грн. Позивач вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у звітності за лютий 2014 року було помилково вказано суму грошового забезпечення, на яку нараховується ЄСВ в розмірі 4 964 896,63 грн., яка була обчислена за 2 місяці (за січень - лютий 2014 року). Фактично сума нарахованого грошового забезпечення у лютому 2014 року становила лише 2 484 363,49 грн., а розмір нарахованого ЄСВ становив 926 667,58 грн., саме вказана сума ЄСВ і була сплачена у лютому 2014 року. Під час здачі звіту за березень 2014 року помилково нарахована у лютому 2014 року сума ЄСВ була відкоригована, однак, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення це не було враховано.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, в яких просив скасувати рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 року № в частині накладення штрафу в сумі 91 240,57 грн. та пені в сумі 4 562,03 грн.

Представник відповідача в письмових запереченнях від 22.03.2017 року та в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила повністю, мотивуючи тим, що чинним законодавством передбачена відповідальність виключно платника за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, незалежно від причин такої невчасної сплати та не передбачено можливості звільнення такого платника податку від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Отже, несвоєчасна сплата єдиного внеску вважається недоїмкою.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та знаходиться на обліку в Луцькій ОДПІ.

Луцькою ОДПІ винесено рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 року №, яким до УМВС України у Волинській області застосовано штраф в розмірі 91 243,38 грн. за період з 21.03.2014 року по 21.10.2015 року та пеню в розмірі 4 562,05 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок відповідно до статті 7 Закону №2464-VI нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною одинадцятою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону №2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому пунктом 2 частини другої розділу VІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №455, (далі - Інструкція) передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, чинним законодавством передбачена відповідальність платника за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску незалежно від причин такої невчасної сплати та не передбачено можливості звільнення такого платника податку від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Згідно із пунктом 4.2 Інструкції сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Відповідно до частини десятої статті 9 Закону України №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт, в якому самостійно обчислена сума грошового зобов'язання УМВС України у Волинській області в розмірі 925 238,86 грн. по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення за січень 2014 року № від 12.03.2014 року з терміном сплати до 20.02.2014 року поданий із запізненням.

Відповідно до зворотного боку особової картки Управління МВС України у Волинській області за 2014 рік в момент імпортації 12.03.2014 року даного грошового зобов'язання в особову картку за відповідачем рахувалася переплата в сумі 1 864 739,67 грн., яка була спрямована на погашення даного зобов'язання.

20.03.2014 року УМВСУ у Волинській області самостійно нарахована сума грошового зобов'язання в розмірі 1 851 906,44 грн. по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення за лютий 2014 року № від 12.03.2014 року по терміну сплати 20.03.2014 року, тобто фактично позивачем помилково було зазначено суму єдиного внеску, що мала бути сплачена за результатами подання звітів за січень-лютий 2014 року, а не лише за лютий 2014 року, що було б вірним.

Дана сума була частково погашена у зв'язку з наявною переплатою, яка рахувалася станом на 20.03.2014 рік в сумі 939 500,81 грн. та несплаченою залишилася сума недоїмки в розмірі 912 405,63 грн.

25.03.2014 року відповідно до платіжного доручення №244 позивачем сплачено суму в розмірі 65 042,36 грн. та відповідно до платіжного доручення №249 сплачено суму в розмірі 868 064,71 грн. Дана сплата була спрямована на погашення вищезазначеної недоїмки (912 405,63 грн.) у зв'язку з чим Луцькою ОДПІ була застосована штрафна санкція в сумі 6 504,24 грн. та в сумі 84 736,33 грн. відповідно (10 % від суми сплати, за прострочення в 5 днів). Крім того, Луцькою ОДПІ була також нарахована пеня в сумі 325,21 грн. та в сумі 4 236,82 грн. відповідно.

Питання виправлення помилок у звітах щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на момент виникнення спірних правовідносин (2014 рік) було врегульовано розділом V Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2013 р. за №1628/24160 (далі - Порядок №454).

Згідно з п.5.1 Порядку №454 у разі виявлення помилки у звіті страхувальник має право до закінчення терміну подання цього звіту повторно сформувати та подати звіт до органу доходів і зборів за місцем взяття на облік; чинним вважається останній електронний або паперовий звіт, поданий страхувальником до закінчення термінів подання звітності, визначених цим Порядком.

Відповідно до п.5.2 Порядку у разі виявлення страхувальником самостійно недостовірних відомостей, які подані після закінчення звітного періоду та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу доходів і зборів необхідні скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу та одночасно початкові документи із зазначеними вірними відомостями на одну застраховану особу разом з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей.

Таким чином, позивач, враховуючи виявлення помилки у звітності за лютий 2014 року після завершення даного звітного періоду, тобто після 20.03.2014 року, був зобов'язаний подати до Луцької ОДПІ необхідні скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застрахованих осіб та одночасно початкові документи із зазначеними вірними відомостями разом з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей, натомість лише вказав у звітності за наступний звітний період - березень 2014 року - менші суми єдиного внеску, які підлягають до сплати в зв'язку з виявленням помилки, що суперечить нормам Порядку №454, а отже дана помилка виправлена не була і зазначена сума єдиного внеску за лютий 2014 року фактично була узгоджена.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що УМВСУ у Волинській області сплачено самостійно узгоджений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2014 року в розмірі 912 405,63 грн. із простроченням в 5 днів, тому відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 10 % від суми сплати та нарахована пеня.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення від 07.11.2016 року № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є законним, при його прийнятті відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування, з огляду на що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 27 березня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Дмитрук