Справа № 803/1720/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р. Справа №876/2252/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю прокурора Шимін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологія базальту» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у адміністративній справі №803/1720/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологія базальту» до Волинської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологія Базальту» (далі ТзОВ «Технологія Базальту») звернулося в суд з адміністративним позовом про визнання неправомірною вимоги Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів та відшкодування з Державного бюджету України збитків в розмірі 9 211, 50 ЄВРО, що станом на 15 вересня 2016 року за курсом Національного Банку України 29, 89563600 за один Євро становить 284 343, 65 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням матеріального права, зокрема ст.ст. 49-51, 53,57,58,226 МК України. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що позивачем до митного оформлення надано усі необхідні документи, передбачені Митним кодексом України, аналіз яких встановлює дійсну вартість товару, тому у відповідача не було підстав витребовувати додаткові документи. З урахуванням того, що відповідач здійснював митне оформлення товару протягом трьох днів, смола, яка потребує певних умов зберігання, перебувала у неприйнятних для неї умовах на митному складі протягом трьох діб та стала непридатною для її подальшого використання, тому ТзОВ «Технологія Базальту» понесло збитки у розмірі 9 211, 50 ЄВРО, що станом на 15 вересня 2016 року за курсом Національного Банку України 29, 89563600 за один ЄВРО становить 284 343, 65 грн. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Прокурор, який вступив в розгляд справи,з метою представництва інтересів держави, зокрема Державної казначейської служби України, проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 1 березня 2016 року між ТзОВ «Технологія Базальту» (покупець) та фірмою LERG S.A. (продавець) укладено контракт #UA01032013, за умовами якого продавець продає, продавець купує феноло-формальдегідні смоли, в номенклатурі і згідно умов, наведених у додатках до даного договору, котрі є його невід'ємною частиною.

Розділами 3, 4 контракту #UA01032013 від 1 березня 2016 року визначено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW, Пустов, Польща, у відповідності із Міжнародними правилами Інкотермс -2010. Покупець проводить 100% попередню оплату за товар, згідно із додатками до договору в ЄВРО. Можлива оплата товару протягом 10-ти робочих днів із моменту отримання товару.

13 вересня 2016 року позивач ввіз на митну територію України товар смолу феноло-формальдегідну, марки WR-120/Т, вагою нетто 20 700 кг, на загальну суму 9 211, 50 ЄВРО, придбаний згідно із договором купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року, укладеним із фірмою LERG S.A.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом було подано на митний пост Волинської митниці ДФС наступні документи: декларацію митної вартості №205070000/2016/034520 від 13 вересня 2016 року; рахунок-фактура (інвойс) від 12 вересня 2016 року S; договір купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; додаток №1 від 1 березня 2016 року до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; додаток №2 від 12 вересня 2016 року до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) А №971522; сертифікат випробування №4718/2016/PF від 12 вересня 2016 року; договір транспортного перевезення №08/09 від 8 вересня 2016 року; лист від 21 вересня 2016 року; довідка №1 про транспортні витрати на доставку; декларація №16PL402010E0359122 від 12 вересня 2016 року.

За декларацією митної вартості №205070000/2016/034520 від 13 вересня 2016 року посадовою особою митниці встановлено невідповідність транспортних витрат, понесених позивачем по території Польщі, з урахуванням кілометражу, та по території України. Крім того, встановлено також розбіжності в додаткові угоді №1 до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року, а саме, наявні два пункти під номером 4, нумерацію здійснено без дотримання порядку, наявний пункт 12.7, який у договорі купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року відсутній.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Посадовою особою митного органу було повідомлено позивача про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: заявки на перевезення товару; оригіналу додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; висновку про якісні та вартісні характеристики товарів.

На виконання вимог митного органу 15 вересня 2016 року ТзОВ «Технологія Базальту» додатково подано всі витребовувані документи.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що вимога Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару та здійснення митного оформлення за заявленою декларантом митною вартістю є правомірною, оскільки було встановлено розбіжності у документах.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою зазначеної статті визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінюй, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3-6 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю, орган доходів і зборів, згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

З матеріалів справи слідує, що 15 вересня 2016 року Волинською митницею ДФС ввезений на митну територію України товарсмола феноло-формальдегідна, марки WR-120/Т, вагою нетто 20 700 кг, на загальну суму 9 211, 50 ЄВРО, придбаний згідно із договором купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року, укладеним із фірмою LERG S.A., випущено у вільний обіг.

Під час здійснення митного контролю та митного оформлення товару «смола феноло-формальдегідна: марки WR-120/Т», ввезеного ТзОВ «Технологія Базальту», автоматизованою системою управління ризиками, яку посадові особи митниці застосовують у відповідності до положень ст. 320 МК Україну згенеровано обов'язкову для виконання форму контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Примітка: «по наступних товарах можливе заниження митної вартості (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №724): Товар №1 - 0,68 дол./кг. Ретельно опрацювати подані документи відповідно до ч. З та ч.4 ст.53 МК України. У попередніх оформленнях ТзОВ «Технологія Базальту» на митному посту «Луцьк» митна вартість становила 0,81 дол./кг, відповідно до наявного рішення про коригування митної вартості товару /2016/000008/2 від 12.03.2016 року.

Так, під час опрацювання поданих разом з митною декларацією №205070000/2016/0345І20 від 13.09.2016 документів виявлено певні невідповідності у понесених позивачем витрат на транспортування товару.

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, серед інших також додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає спліті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Так, відповідно до довідки ТОВ «ОлКейт» №1 від 12.09.2016 р. транспортні витрати на доставку товару, згідно договору №08/09 від 08.09.2016р. автомобілем №АІ8151ЕС/АІ4141ХО по маршруту Пустков-Луцьк складають 22542,94 грн.: Пустков (Польща) - Корчова/Краковець (Україна) =8960,00 грн.); Корчкова/Краковець (Україна) - Луцьк (Україна) = 13582,94грн.

Перевіривши вартість транспортних витрат, понесених позивачем по території Польщі, з урахуванням кілометражу, та по території України встановлено їх невідповідність. Так, транспортні витрати до кордону України становлять 23,52 грн./км, а після кордону - 60,64грн/км.

Крім того, встановлено також розбіжності в додатковій угоді №1 від 15.03.2016 року до договору купівля продажу №UA01032016 від 01.03.2016 року, у якій наявні два пункти під номером 4, нумерацію здійснено без дотримання порядку, а також присутній новий пункт 12.7, який у договорі №UA01032016 від 01.03.2016 р. відсутній.

Вищий адміністративний суд України у своєму рішення від 04.11.2015 року по справі № К/800/34536/15 вказав, що «...розбіжність транспортних витрат за перевезення товару по Польщі та по Україні в документах, які надано разом із декларацією є достатнім для виникнення сумнівів про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, оскільки, враховуючи розрахунок кілометражу по територіях України та Польщі, вартість транспортування повинна була збільшитись пропорційно».

У зв'язку з вищевикладеним, митницею декларанту надіслано вимогу про надання таких документів: заявки на перевезення (п. 1.1 Договору транспортного перевезення №08/09 від 08.09.2016); оригінал додаткової угоди №1 до договору купівлі продажу ШАО 1032016 від 01.03.2016 року; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом для підтвердження митної вартості товару додатково подано: оригінал додаткової угоди №1 до договору купівлі продажу UA01032016 від 01.03.2016; замовлення на транспортне перевезення від 08.09.2016 №08/09-01:, банківське платіжне доручення №7 від 12.09.2016, висновок ДП «Держзовнішінформ» від 15.09.2016 №117/588, лист Волинської торгово-промислової палати №19/22-0123/453 від 14.09.2016р.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

У разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю, орган доходів і зборів, згідно п.4 ч.4 ст.54 МК України зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

У зв'язку із поданням 15.09.2016 р. декларантом додаткових документів, товар випущено у вільний обіг 15.09.2016р. відповідно до митної декларації №205070000/2016/034520 за заявленою митною вартістю товарів.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що твердження позивача щодо безпідставного перевищення митницею чотирьох годинного терміну, визначеного ч. 1 ст.255 МК України, для завершення митного оформлення є безпідставними, адже вказаний строк може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, тобто десятиденного, перебіг якого припиняється в моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.

Частиною першою статті 255 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Як встановлено пунктом 6 частини другої статті 255 Митного кодексу України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимога Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару та здійснення митного оформлення за заявленою декларантом митною вартістю є правомірною.

Щодо вимоги про відшкодування збитків в розмірі 9 211, 50 ЄВРО, що станом на 15 вересня 2016 року за курсом Національного Банку України 29,89563600 за один Євро становить 284 343, 65 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди врегульовані Цивільним кодексом України. Відповідно до положень статті 22 цього Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

В ході розгляду справи позивачем не надано обґрунтованих пояснень та допустимих доказів в їх підтвердження щодо підстав визнання неправомірною вимоги Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості та стягнення збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологія базальту» - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у адміністративній справі №803/1720/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 28.03.2017р.