Справа № 753/1923/17
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1923/17
провадження № 2-а/753/187/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шклянка М.П., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні йому пенсії у 2016 році; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану людину в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013-2015 роки, починаючи з 21.09.2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 07.12.2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а 22.12.2016 року із заявою в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної йому пенсії. Відповідач надав відповідь від 20.01.2017 року, що при призначенні пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 гривень, а не показник середньої заробітної плати за 2013-2015 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Позивач вважає, що даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. Після перерахунку іншої пенсії по іншому Закону в 2016 році, відповідачем застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

21.02.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

09.03.2017 року нам адресу суду надійшли заперечення Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України та отримував пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач досяг пенсійного віку та за його заявою 07.12.2016 року управлінням ПФУ йому призначено пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

22.12.2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної йому пенсії.

Відповідач надав відповідь від 20.01.2017 року, що при призначенні пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 гривень, а не показник середньої заробітної плати за 2013-2015 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач вважає, що даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки він не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. Після перерахунку іншої пенсії по іншому Закону в 2016 році, відповідачем застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік. Посилання Відповідача на норму ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є незаконним, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку із втратою годувальника. На підставі ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при обчисленні розміру пенсії за віком управління застосувало показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховуються для розрахунку пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривень за рік, що передував призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В той же час, в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вище зазначені Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, дії відповідача в частині застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні пенсії за віком є неправомірними, оскільки позивачу фактично було призначено пенсію за іншим законом, а не здійснено переведення з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку що дії відповідача є неправомірними, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом визнання неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні позивачу пенсії у 2016 році та зобов'язання Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату його пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2013-2015 роки, починаючи з 07.12.2016 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні пенсії ОСОБА_2 у 2016 році - неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунку та виплату ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану людину в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013-2015 роки, починаючи з 07.12.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.П. Шклянка