Справа № 344/12063/16-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Справа №876/2795/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року у адміністративній справі №344/12063/16-а за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону УПП м. Івано-Франківська капрал поліції Іващика О.М. про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону УПП м.Івано-Франківська капрала поліції Іващика О.М. про визнання дій протиправними та незаконними, скасування постанови серії ДР №102119 від 28.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що в ході розгляду справи судом першої інстанції не було взято до уваги численні порушення норм КУпАП які були допущені відповідачем, крім цього у постанові невірно зазначена вулиця, на якій позивач вчинив порушення ПДР та відповідачем не надано жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у справі та просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Згідно оскаржуваної постанови серії ДР №102119 від 28.08.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, поліцейським роти №2 батальйону УПП м. Івано-Франківська капралом поліції Іващика О.М. встановлено, що ОСОБА_3 28.08.2016 року о 18:05 год. в м. Івано-Франківську по вул. Новгородська, керуючи автомобілем автомобілем Maserati Quatropрorte, номерний знак НОМЕР_1, порушив вимогу горизонтальної розмітки 1.1, чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР, у зв'язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що представленими відповідачем доказами підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними, такими що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем не надано будь - яких доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, у оскаржуваній постанові зазначено, що адміністративне правопорушення було вчинено по вул. Новгородській, однак таке не відповідає дійсності, оскільки подія відбулась на вул. Дністровській, що також підтверджується наданою позивачу Управлінням патрульної поліції в м. Івано - Франківську відповіддю на його скаргу від 12.09.2016 р. №Х-719/41/20-21016.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із частинами 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що дії та рішення відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що такі відповідачем вчинені необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання їх протиправним та відповідно скасування.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржені дії відповідача визнанню протиправними, а постанова скасуванню.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року у адміністративній справі №344/12063/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського роти № 2, капрала поліції Іващика О.М. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №102119 від 28.02.2016 р. по притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 28.03.2017р.