Справа № 826/9559/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9559/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаль М.І.

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позов про: визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 44604 від 04.07.2014 року; укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»;

зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»;

зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа Фонду подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та просить прийняти рішення про відмову в позові.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2014 року між позивачкою та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Вигідний альянс» № 44604, згідно якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 195 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 04.10.2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування (а.с. 13). Квитанцією від 04.07.2014 року №TR.58903.1648.436 підтверджується факт внесення коштів за договором на рахунок позивачки (а.с. 17).

На підставі постанови Правління НБУ від 14.08.2014 року № 491 «Про віднесення ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 року № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», згідно з яким з 15.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. (далі - ПАТ «КБ «УФС»).

10.11.2014 року Правлінням НБУ було прийнято постанову № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014 року №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014 року та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 року.

' В подальшому, Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І. від 18.11.2014 року №6 визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу, зокрема, транзакції та правочини (договори), укладені між позивачкою та Банком.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» від 19.12.2014 року №001/2312 позивачку повідомлено, що операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання договору, укладеного між нею та ПАТ «КБ «УФС» є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 Цивільного кодексу України.

У зв'язку з цим, позивачку не було включено до переліку та реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ФГВФО.

Вказані обставини стали підставою звернення позивачки до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що уповноваженою особою Фонду не доведено факт наявності правових підстав для невключення позивачки до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду суперечить нормам Закону та є протиправною. При цьому, посилання уповноваженої особи Фонду на ст. 38 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 ЦКУ як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним, є безпідставними.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт посилається на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України, за якими правочини (в тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (в тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При цьому, Уповноважена особа Фонду стверджує, що правочин був вчинений виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

На спростування цього, колегія суддів зазначає, що згідно із статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними ( ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними визначені частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

Крім того, посилання апелянта на постанови Національного банку України від 15.07.2014 року № 410/БТ « Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії проблемних» та від 14.08.2014 року №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії неплатоспроможних» є безпідставним, оскільки такі рішення НБУ є банківською таємницею ( ч. 3 ст. 75 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), а тому позивачка не могла і не повинна була знати про їх зміст.

Факт внесення готівки за договором банківського вкладу № 44604 від 04.07.2014 року підтверджується квитанцією №TR.58903.1648.436 від 04.07.2014 року, отже зарахування коштів за договором відбулось за одинадцять днів до визнання банку проблемним та майже за місяць - до його неплатоспроможності.

Аналізуючи вищесказане, колегія суддів зазначає, що відповідачами не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 року №44604, укладеного між позивачкою та ПАТ «КБ «УФС». Відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідного судового рішення про визнання недійсним вказаного договору банківського вкладу (депозиту), матеріали справи не містять, а про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову суду слід залишити без змін.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.