Справа № 235/49/17
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/35/17
Справа № 235/49/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої судді Величко О.В.,

при секретарі Долгопольської А.В.

за участю представника відповідача

Красноармійського Об»єднаного

Управління пенсійного фонду України

в Донецькій області Третьякової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Красноармійського об»єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Красноармійського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона як пенсіонер та внутрішньо-переміщена особа звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, з вересня 2014 року перебуває на обліку у Красноармійському об'єднаному управлінні ПФУ в Донецькій області. Зі змісту відповіді відповідача вбачається, що позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії у зв'язку із не підтвердженням фактичного місця проживання позивача. Вважає дії відповідача протиправними та просить визнати протиправною бездіяльність Красноармійського об'єднаного управління ПФУ в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати пенсії ОСОБА_2, зобов'язати Красноармійське об'єднане управління ПФУ в Донецькій області поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2014 року та здійснити виплату заборгованості, починаючи з 01.09.2014 року за весь час затримки.

Ухвалою суду від 21.03.2017 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 в частині в частині визнання дій протиправними та зобов»язання здійснити нарахування та виплату пенсії з 01.09.2014 року по 05.07.2016 року .

В матералах справи міститься клопотання представника відповідача про залучення в якості третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації. В судовому засіданні представник відповідача відмовилась від заявленого клопотання, обмежившись витребуванням з Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації відповідних доказів, про що судом була винесена відповідна ухвала суду.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати без її участі.( а. с. 41).

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати без участі представника позивача ( а. с. 79,80).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачці розпорядженням Красноармійського об'єднаного управління ПФУ призначена пенсія з 03.10.2016 року, а розпорядженнями від 03.10.2016 року та від 05.10.2016 року пенсія припинена до з'ясування обставин. У зв'язку з прийнятим рішенням комісії з розгляду питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання від 11.10.2016 року вважає припинення відповідачем пенсійних виплат правомірним та просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка по справі є пенсіонеркою та має статус внутрішьо-переміщеної особи ( а.с. 5,6).

Судом встановлено, що позивачка 29.07.2016 року звернулась до Красноармійського об»єднаного управління УПФУ в Донецькій області із заявою про виплату пенсії ( а.с. 76).

Розпорядженням Красноармійського об»єднаного УПФУ в Донецькій області № 69147 від 03.10.2016 року позивачці здійснено призначення пенсії з 01.09.2014 року ( а.с. 77).

Розпорядженнями Красноармійського об»єднаного управління ПФУ в Донецькій області від 03.10.2016 року та від 05.102016 року виплата пенсії припинена з 01.11.2016 року до з»ясування обставин ( а.с. 53, 75).

Згідно протоколу засідання комісії з розгляду питань призначення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання від 11.10.2016 року відмовлено в призначенні соціальних виплат наступним внутрішньо переміщеним особам, у тому числі ОСОБА_2 ( а. с. 56-57).

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, остання на момент перевірки -26.10.2016 року, 27.07.2016 року була відсутня ( а. с. 70,71).

Як встановлено в судовому засіданні довідка внутрішньо - переміщеної особи скасована 25.10.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ( а. с. 74).

В судовому засіданні встановлено, що пенсійні виплати не були здійснені відповідачем з моменту її звернення до відповідача з відповідною заявою.

Статтею 4 Закону України «Про загалтьнообов»язкове державне пенсійне страхування встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закон про недержавне пенсійне забезпечення, законів якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються , зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови та порядок пенсійного забезпечення.

У відповідності до частини 3 ст. 4 Закону Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-1У , яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом , зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою ст.. 49 вказаного закону : якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, відповідно до вищезазначених норм права,припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 т. 2Закону України « Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» вії 16 грудня 1993 року право за пенсію за віком має кожний громадянин похилої: віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право: обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється законом України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14.04.2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України « Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Згідно п. 2 ст. 7 Закону « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (із змінами) від 15.04.2014 року, виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсії та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ № 167 від 14.03.2016 року призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 . Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України". Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором;

Відповідно до постанови КМУ № 637 починаючи з 1 липня 2016 р. виплата соціальних виплат за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

для ідентифікації одержувачів соціальних виплат, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати їм соціальних виплат здійснюється емісія платіжних карток із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Для одержувачів пенсій така картка одночасно є пенсійним посвідченням.

Строк дії карток встановлюється до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" перші 2 рази кожні шість місяців, у подальшому - кожні 12 місяців. Після завершення строку дії картки вона перевипускається за рахунок публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

За відсутності проходження фізичної ідентифікації одержувачів соціальних виплат публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та не пізніше ніж протягом наступного дня інформує про таке рішення структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, який видав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та Міністерство фінансів.

Поновлення або припинення соціальних виплат здійснюється публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка на момент прийняття рішення ПФУ значиться зареєстрованою у встановленому законом порядку , як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 11.04.2016 року ( а.с. 6).

Відповідно до Постанови КМУ від 08.06.2016 року за № 365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.

Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого подання.

Комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

У разі прийняття рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати комісія не пізніше наступного робочого дня надсилає копію такого рішення органові, що здійснює соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

Отже, припинення виплати пенсії здійснюється виключно після отримання відповідачем відповідного рішення комісії.

В матеріалах справи наявний протокол засідання комісії з розгляду питань призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання від 11.10.2016 року, проте припинення пенсії позивачці було здійснено розпорядженнями УПФУ від 03.10.2016 року та від 05.10.2016 року, тобто до отримання вищезазначеного рішення комісії.

Отже на момент прийняття відповідачем вказаних розпоряджень про припинення виплати пенсії позивачці у відповідача були відсутні передбачені Порядком та Законом підстави для припинення виплати пенсії.

Жодного рішення про припинення виплати пенсії після рішення комісії Красноармійське об»єднане управління ПФУ не виносив, що не відповідає нормам Закону № 1058-1У.

Поновлення або припинення соціальних виплат здійснюється публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365.

Відповідно до ст.. 1 Конституції України , Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3).

Згідно ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право вносити закони, вносити до них зміни належить виключно Верховній Раді України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основ:Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу, Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Розпорядження Кабінету Міністрів є підзаконним нормативно-правовим актом.

У даному випадку розпорядження містять вторинні (похідні) норми, що розкривають і конкретизують первинні норми, приймаються на їх підставі, спрямовані на їх виконання.

Право приймати Закони, вносити до них зміни належить виключно Верховній Раді України і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Верховна Рада може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право на обмеження конституційних прав громадян Кабінету Міністрів України Верховною Радою України не надано.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину Конституцією України.

Враховуючи, що розпорядження ПФУ від 03.10.2016 року та від 05.10.2016 року про припинення пенсій прийнято передчасно, без врахування рішення комісії, всупереч Закону №1058, та прийнятих до нього підзаконних нормативно-правових актів, суд, з метою захисту прав позивача, відповідно до ст.11 КАС України, вважає за необхідним, вийти за межі позовних вимог, визнавши рішення відповідача від 03.10.2016 року та від 05.10.2016 року щодо припинення виплати пенсії протиправними, приходить до висновку про їх скасування.

Приймаючи до уваги той факт, що відповідачем було здійснено нарахування пенсії позивачці розпорядженням від 03.10.2016 року, проте рішення ПФУ щодо припинення виплати пенсії, з урахуванням певної процедури, визначеної зазначеними підзаконними нормативними актами, як того вимагають норми Закону №1058, відповідачем не приймалось, рішення комісії з розгляду питань призначення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання від 11.10.2016 не скасовано, на момент розгляду справи позивачкою не надано доказів в підтвердження її статусу внутрішньо-переміщеної особи, оскільки довідка про внутрішньо - переміщеної особи скасована 25.10.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд також на підставі ст.. 11 КАС України, виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідним визнати протиправним бездіяльність УПФУ щодо розгляду заяви про виплату пенсії, зобов'язати відповідача переглянути заяву позивачки про виплату пенсії від 29.07.2016 року та прийняти відповідне рішення.

Оскільки поновлення соціальних виплат здійснюється публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, дотримання нею певною процедури, передбаченої вищезазначеними нормативними актами , а також враховуючи, що позивачка станом на 25.10. 2016 рік не мала статусу внутрішньо-переміщеної особи , а також приймаючи до уваги наявність розпорядженням відповідача від 03.10.2016 року про нарахування пенсії з 01.09.2014 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію з 06.07.2016 року .

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 5, 11,17-20, 69-72, 86, 94, 158-163,167, 181, 185,186,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати протиправною бездіяльність Красноармійського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області у розгляді питання про виплату пенсії ОСОБА_2.

Скасувати розпорядження Красноармійського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 03.10.2016 року, 05.10.2016 року про припинення виплату пенсії.

Зобов»язати Кроасноармійське об»єднане управління Пенсійного Фонду України здійснити перегляд нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 від 03.10.2016 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб"єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п"ятиденного строку з моменту отримання суб"єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: