Справа № 804/16/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 лютого 2017 р. справа № 804/16/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Комінцентр-Сервіс ЛТД» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог - Дочірнє підприємство «Васильківське ХЗП» Товариства з обмеженою відповідальністю «Васильківське ХЗП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт-Логістик» про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора, -

в с т а н о в и в:

03 січня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Комінцентр-Сервіс ЛТД» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, Дочірнього підприємства «Васильківське ХЗП», Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Логістик», в якому позивач просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.04.2016 р., індексний номер 29428002, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, як державним реєстратором прав на нерухоме майно, щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1039,6 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, за ТОВ «Арт-Логістик».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 р. адміністративний позов ТОВ фірми «Комінцентр-Сервіс ЛТД» було залишено без руху через його невідповідність ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, та встановлено строк до 31.01.2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: шляхом надання тексту нової позовної заяви, привести склад відповідачів, до яких звернуто позовні вимоги, у відповідність до вимог п. 9 ч. 1 ст. 3, ст. 50 КАС України; зазначити причини пропуску строку звернення до суду з урахуванням зауважень, зазначених в цій ухвалі, та надати їх документальне підтвердження; надати оригінал документа про сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 413,4 грн., а також долучити документи на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (ТОВ фірми «Комінцентр-Сервіс ЛТД» як юридичної особи), та документи на підтвердження посади особи, якою підписано позовну заяву.

31.01.2017 року від представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 р. позивачу продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви до 20 лютого 2017 року.

17 лютого 2017 року на адресу суд надійшов уточнений адміністративний позов, в якому позовні вимоги викладені в новій редакції. Зокрема, позивач просить визнати неправомірним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 за № 32899602 від 13.12.2016 р., яким позивачу було відмовлено у скасуванні державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1039,6 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська,11, та скасувати його, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17799920 від 05.12.2014 р. 16:37:13, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 як державним реєстратором прав на нерухоме майно, щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1039,6 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11 за Дочірнім підприємством «Васильківське ХЗП» ТОВ «Васильківське ХЗП». Одночасно, позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з позовними вимогами про скасування рішення державного реєстратора від 05.12.2014 р. про реєстрацію права власності на вказане майно за ДП «Васильківське ХЗП» ТОВ «Васильківське ХЗП», про що подав відповідну письмову заяву.

Відповідно до ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 із заявою про скасування державної реєстрації права власності Дочірнього підприємства «Васильківське ХЗП» ТОВ «Васильківське ХЗП» на нежитлові приміщення загальною площею 1039,6 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11.

Приватним нотаріусом ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у скасуванні права власності на вищезазначені нежитлові приміщення, посилаючись на те, що Дочірнє підприємство «Васильківське ХЗП» ТОВ «Васильківське ХЗП» на поточну дату звернення не є власником названого майна, а також на те, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначених вище нежитлових приміщень, укладений між ПП «Укрекспорт» та Дочірнім підприємством «Васильківське ХЗП» ТОВ «Васильківське ХЗП», не містить даних про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію зазначеного вище права власності.

Крім того, згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, власником спірних нежитлових приміщень є ТОВ «Арт-Логістик».

З наведеного вбачається, що, фактично, предметом спору є належність обєкта нерухомого майна нежитлового приміщення загальною площею 1039,6 кв.м, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, на яке претендує і позивач, і треті особи.

При цьому, сам по собі факт визнання в судовому порядку недійсним договору купівлі-продажу не має наслідком автоматичне припинення права власності однієї особи або визнання права власності іншої, якщо це не було предметом судового розгляду та не зазначено в судовому рішенні.

За викладених обставин, зазначений спір не може бути вирішений в порядку адміністративного судочинства шляхом оскарження дій державного реєстратора щодо реєстрації права власності іншої особи, та зобовязання реєстратора скасувати цей запис, оскільки має іншу правову природу, змістом якої не є публічно-правові відносини.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, спір про належність права власності на майно, сторонами якого є юридичні особи, має розглядатися в порядку господарського судочинства.

При вирішенні питання щодо підсудності, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria». Зокрема стосовно того, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного або господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, спір про право, яке не визнано або оспорюється, має розглядатися виключно в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від субєктного складу сторін), і не підлягає розгляду за правилами КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Зазначена позиція суду щодо підвідомчості спорів вказаної категорії ґрунтується на позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 14.06.2016 року, та обумовлена визначенням «суду, встановленого законом» відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Комінцентр-Сервіс ЛТД» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог - Дочірнє підприємство «Васильківське ХЗП» Товариства з обмеженою відповідальністю «Васильківське ХЗП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт-Логістик» про визнання протиправним та скасування рішення.

Повернути позивачу судовий збір в розмірі 1 378 грн. згідно квитанції № 7_12 від 22.12.2016 р., а також судовий збір в розмірі 413 грн. згідно квитанції № 5_12 від 22.12.2016 р.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду із зазначеним позовом в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3