Справа № 2-а-1504/2010
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Сумської області
Справа № 2-а-1504/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області з складі: головуючого судді Линник О.С., при секретарі Долі Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Ковпаківський відділ ДВС Сумського МУЮ про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Ковпаківський відділ ДВС Сумського МУЮ про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, в подальшому уточнивши позовні вимоги та посилався на те, що постановою від 30.06.10 р. начальником УПФ України в Тростянецькому районі за порушення встановлених строків .сплати страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування було притягнено позивача до адмінвідповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1700 грн. Постановою УПФ України в Тростянецькому районі від 02.08.2010 р. за порушення встановлених строків сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування позивача знову було притягнено до адмінвідповідальності за н.5 ст.165-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Позивач вказує, що протоколи про адмінправопорушення він не бачив та особисто не підписував, акт про відмову від підпису йому не пред'являвся, відповідач не повідомив його належним чином про розгляд справи та про винесення постанов, як то передбачено ст.ст.256, 257 КУпАП. Постанови позивачеві не вручались, доручення на отримання кореспонденції він нікому не давав. Крім того, позивач вказує, що у його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст. 165-1 КУпАП, так як його вини у несплаті страхових внесків до Пенсійного фонду немає, оскільки порушення строків сплати сталось через запровадження процедури банкрутства на ТОВ «Тростянецький машзавод», та накладення арешту на рахунках підприємства, у зв'язку із чим кошти, які були отримані товариством автоматично перераховувались на "депозитний рахунок Державної виконавчої служби для погашення кредиторської заборгованості за виконавчими документами про стягнення зарплати. Вказані обставини не давали можливості, позивачеві, як керівнику товариства розпоряджатись коштами та скеровувати їх на сплату страхових внесків до Пенсійного фонду. Позивач просить скасувати постанови №33 та №34 про накладення на нього адмінстягнення та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю у його діях складу адмінправопорушення.

В судовому засіданні позивач свої уточнені вимоги підтримав, та показав, що про притягнення його до адмінвідповідальності йому стало відомо нещодавно, коли його мати повідомила, що приходили державні виконавці з приводу примусового стягнення штрафів. Він сплатив за постановами № 33 від 30.06.2010 р. та за постановою № 34 від 02.08.2010 р., складеними начальником Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі штрафи у розмірі по 17 00 грн. за кожен, що підтвердив копіями квитанцій від 22.10.2010 року. Позивач вказує, що поштова кореспонденція відповідачем була направлена за місцем його реєстрації, де він не проживає, так як у нього склалися натягнуті стосунки із батьками, тому батьки не передавали йому пошту. Крім того, позивач вказує, що відповідачеві був відомий його номер мобільного телефону, також неодноразово він зустрічався із представником відповідача на нарадах в Тростянецькій РДА, тому відповідач мав можливість особисто повідомити ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності чи вручити йому матеріали. Однак, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, був позбавлений можливості бути присутнім під час її розгляду. У його діях відсутній склад адмінправопорушення, так як він був керівником товариства, та керуючим санацією підприємства, однак не міг вільно розпоряджатися коштами, що знаходились на рахунках товариства, оскільки був накладений арешт виконавчою службою та здійснювалось примусове, стягнення грошових коштів за виконавчими- листами про стягнення заробітної плати. Позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови № 33 від 30.06.2010 року та № 34 від 02.08.2010 року про накладення на нього адмінстягнення та закрити провадження у справі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю та показав, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності, так як протокол № 33 від 18.06.10 р., складений спеціалістом УПФ на позивача про порушення ним ч.5 ст.165-1 КУпАП був під розписку вручений ОСОБА_3, також позивачеві був направлений лист із повідомленням про час та місце розгляду справи. ЗО червня 2010 року начальником УПФ була складена постанова про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ч.З ст. 165-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі 1700 грн. Постанова була направлена рекомендованою кореспонденцією позивачеві. Постанова була оскаржена позивачем до ОСОБА_4 управлінням Пенсійного Фонду України в Сумській області, однак скарга була відхилена. За інше правопорушення відносно позивача був складений протокол № 34 від 05.07.2010 р. та разом із листом про повідомлення про час та місце розгляду справи був направлений рекомендованим листом позивачеві. 02.08.10 р. була складена постанова №34 про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у розмірі 1700 грн. штрафу, яка направлена рекомендованим листом позивачеві. Добровільно позивач штрафи не- сплатив, тому управлінням були направлені постанови на примусове виконання до Ковпаківського відділу ДВС Сумського МУЮ. Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1П. був правомірно притягнений до адмінвідповідальності, так як було встановлено, що ТОВ «Тростянецький машзавод» не сплатив страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за що передбачена відповідальність керівника підприємства, та ОСОБА_1 вказане правопорушення скоїв повторно протягом року, тому його дії були кваліфіковані за ч.5 ст. 165-ІКУпАП.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Із протоколу № 33 від 18 червня 2010 року, складеного провідним спеціалістом Управління Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.165-1 КУпАП вбачається, що позивач був ознайомлений із протоколом і другий примірник протоколу одержав, про що мається підпис позивача у протоколіа.с.23).

Із листа від 25.06.10 р., надісланого ОСОБА_3 Управлінням ПФУ вбачається, що позивач по телефону просив перенести розгляд справи, призначений на 25.06.10р., та вказаним листом ОСОБА_3 повідомлено про нову дату розгляду справи - 30.06.10 р. о 9-00 год. (а.с.24).

30.06.10р. винесена постанова № 33 про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі 1700 грн., у якій роз'яснено строк та порядок оскарження, строки сплати штрафу, та зазначено, що у разі примусового виконання постанови органами ДВС необхідно стягнути із позивача штраф у розмірі 3400 грн. (а.с.25).

Вказана постанова була направлена ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією 07.07.2010 р. за адресою м.Суми вул. Металургів, 11/60, яка отримана 17 липня 2010 року членом сім'ї позивача - матір'ю ОСОБА_5 (а.с.26).

Із листа, направленого позивачем начальнику УПФ від 29.07.10 р. вбачається, що ОСОБА_1 має намір оскаржити постанову № 33 від 30.06.10 р. до Сумського обласного УПФ (а.с.27), а згідно рішення ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Сумській області за скаргою ОСОБА_3 - постанову від,. 30.06.10 р. №33 про застосування штрафу у розмірі 1700 грн. залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.28-30).

Рішення про результати розгляду скарги позивача ОСОБА_4 управлінням ПФУ було надіслане ОСОБА_3 поштовим відправленням 05.08.2010р., що підтверджується записами у журналі вихідної кореспонденції (а.с.69)

Із іншого протоколу від 05.07.2010 року №34 про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП вбачається, що він не був присутній під час складання протоколу, і вказаний протокол був направлений ОСОБА_1 за адресою проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, яку отримала мати позивача - ОСОБА_5 а.с.33,34).

Справа про притягнення позивача до адмінвідповідальності за протоколом № 34 була розглянута 02.08.2010 року та складена постанова № 34 за ч.5 ст. 165-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_3 стягнення у розмірі 1700 грн., у якій роз'яснено строк та порядок оскарження, строки сплати штрафу, та зазначено, що у разі примусового виконання постанови органами ДВС необхідно стягнути із позивача штраф у розмірі 34 00 грн. (а.с.36). Вказана постанова була направлена рекомендованим листом позивачеві за тією ж адресою м.Суми вул.Металургів, 11/60, яку отримав батько позизача (а.с.37).

Постанова № 33 від 30.06.2010 р. та постанова № 34 від 02.08.2010 року про примусове їх виконання направлені відповідачем до Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції 01.09.2010 року (а.с.31,38).

Із листа начальника Ковпаківського ВДВС СМУЮ вбачається, що оскаржувані постанови надійшли на виконання 13.09.2010 р., ОСОБА_1 за викликами державного виконавця не з'являвся (а.с.18-19).

22 жовтня 2010 року позивачем були сплачені штрафи за оскаржуваними постановами №33 - 1700 грн. та №34 - 1700 грн., ідо підтверджується квитанціями (а.с.22).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що їй невідомо про справи щодо притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1, одного разу 26 червня 2010 року по телефону юрист УПФ ОСОБА_2 запитував у неї про ОСОБА_1, та вона повідомила, що він був відсутній того дня на робочому місці, ніяких телефонограм від УПФ вона не .приймала.

Відповідно до ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, у судовому засіданні доведено правомірність рішень та дій Управління Пенсійного фонду України під час притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 Так, сторони не заперечували факт несплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ВАТ «Тростянецький машинобудівний завод», керівником якого був ОСОБА_1, та у судовому засіданні не встановлено відсутність вини позивача у скоєнні вказаних правопорушень. Відповідачем у судовому засіданні представлено докази того, що позивач повідомлявся про розгляд справ щодо притягнення його до адмінвідповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП, постанови були направлені йому рекомендованими листами за адресою місця реєстрації ОСОБА_1, відомою відповідачеві. Позивач не надав доказів того, що ним була повідомлена Управлінню Пенсійного фонду адреса його фактичного місця проживання, за таких обставин суд вважає, що відповідач належним чином повідомляв позивача про час і місце розгляду матеріалів справи та надсилав постанову за результатами розгляду. Отримання поштової кореспонденції батьками позивача суд вважає фактом належного сповіщення ОСОБА_1 Крім того, доказом отримання позивачем постанови від

30.06.10р. є факт оскарження її ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Посилання позивача на його юридичну необізнаність, у зв'язку із чим він не міг дати правову оцінку правомірності рішень (постанов) начальника УПФ, суд не приймає до уваги, так як він не мав перешкод скористатись правовою допомогою, крім того у судовому засіданні позивач сам повідомив, що в оскарженні постанови від 30.06.10 р. йому надавалась допомога юристом підприємства.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст . ст . 2, 6-9, 11, 1-60-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Ковпаківський відділ ДВС Сумського МУЮ про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя