Справа № 766/11398/16-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 р. Справа № 766/11398/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №4 УПП у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Вебера Сергія Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №4 УПП у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Вебера С.О., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 038538 від 28.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 425 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 1 грн.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №038538 від 28.08.2016 року, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві Вебер С.О. про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАПз застосуванням до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2016 року поліцейський роти №1 батальйону №4 УПП в м. Миколаєві Вебер С.О. виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №038538. Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови, полягала в тому, що 30.04.2016 р. о 17.20 год., позивач керуючи автомобілем «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_1, у порушення вимог п.14.6 «г» ПДР України здійснив обгін на ділянці дороги, перед яким встановлено знак 3.25 «Обгін заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого інспектором було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо складання постанови та саму постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. п. 14.6 «г» Правил дорожнього руху України 14.6. обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»- судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як встановлено судом першої інстанції, доказів на підтвердження скоєння позивачем правопорушення управлінням не надано.

З цього приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, як стверджує позивач, він не визнавав себе винним під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, у такому разі інспектор патрульної поліції, відповідно до вимог ст. 258 КУпАП, зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення, який повинен був бути додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач мав право би надати свої пояснення, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; надати інші відомості, необхідні для вирішення справи. Проте, посадовою особою патрульної поліції такий протокол не складався.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що на підтвердження порушення позивачем ПДР ним було надано суду першої інстанції відеозапис з нагрудного відео реєстратора « ».

Наданий відеозапис колегією суддів був ретельно досліджений, проте доказів на підтвердження скоєння позивачем правопорушення він не містить. Диск містить відеозапис розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення ПДР. Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо слів позивача, які нібито є доказом скоєння позивачем правопорушення, колегія суддів не може прийняти, оскільки суд не може здійснювати висновки на припущеннях.

Отже, відповідачем не було надано доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, свідків, зокрема водія, обгін транспортного засобу якого здійснив позивач, відповідачем не було залучено.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи, те що відповідачем, всупереч ст.71 КАС України, не доведено із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову обґрунтованим.

При цьому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди з посиланнями на положення 23 Цивільного кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, які повинні бути доведені заявником.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №4 УПП у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Вебера Сергія Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: