Справа № 815/7406/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7406/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1., (згідно ордеру та договору про надання правової допомоги),

представник відповідача - Фекліна Л.В., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом капітана морського порту «Южний» ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання неправомірними дії, суд -

В С Т А Н О В И В :

Капітан морського порту «Южний» ОСОБА_3, (далі позивач) 23.12.2016 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання неправомірними дії Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, що виявилися у вимозі капітану морського порту «Южний» ОСОБА_3 прийняти рішення щодо затримки судна шляхом ненадання дозволу судну на вихід з порту на підставі листа від 30.08.2016 року до проведення екологічного контролю судна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві, посилаючись на приписи: Кодексу торговельного мореплавства України, Закону України «Про морські порти», Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2013 року за № 430, Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 17 липня 2003 року № 545, Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів, перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої Постановою КМУ від 21.05.2012 року № 451, Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року № 269 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 431, Інструкції про порядок пломбування в морських торговельних і річкових портах України суднових запірних пристроїв, призначених для скидання забруднюючих речовин та вод, що їх містять, яка затверджена наказом Міністерства транспорту України від 30.09.2002 року № 695 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2002 року за № 826/7114), Положення про морські екологічні інспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року № 429, Положення про порядок обчислення розміру відшкодування та сплати збитків, заподіяних внаслідок забруднення із суден, кораблів та інших плавучих засобів територіальних і внутрішніх морських вод України, затвердженого наказом Мінекобезпеки України від 26.10.1995 року № 116, зазначила, що 30.08.2016 року капітану морського порту «Южний» ОСОБА_3 надійшов лист № 2369/08 Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, де зазначено, що посадові особи посту екологічного контролю пункту пропуску Морський торговий порт «Южний» встановили факт забруднення внутрішніх морських вод під час скидання іноземним судном «Tasik Mеlati» (НОМЕР_1) вод та факт забруднення внутрішніх морських вод став підставою для прийняття Держекоінспекцією Рішення щодо необхідності затримання судна у встановленому законом порядку до моменту здійснення екологічного контролю судна. 31.08.2016 року Капітан порту виніс розпорядження № 50 щодо відмови у видачі дозволу на вихід вказаного судна з порту до моменту здійснення екологічного контролю. 02.09.2016 року Капітан порту направив на адресу Держекоінспекції лист щодо надання Припису про затримання судна, акту про взяття відібраних проб та розрахунку збитків по даному випадку до 16:00 год. 02.09.2016 року. Станом на вказаний час відповідні документи Держекоінспекцією надано не було та листом 02.09.2016 року Капітан порту повідомив відповідача про відсутність підстав для затримки судна. Капітан порту розпорядженням № 53 скасував розпорядження № 50 через ненадання документів, необхідних для подальшого обґрунтованого затримання судна та надав судну дозвіл на вихід з порту. Капітан порту вважає, що відповідач своїми діями втрутився у компетенцію капітана порту, адже приймати рішення про затримку судна шляхом ненадання дозволу на його вихід з порту у порядку статті 91 КТМ України є виключною компетенцією капітана порту.

В судовому засіданні, представник позивача підтримала позовні вимоги заявлені в адміністративному позові.

30 січня 2017 року від представника Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря надійшли заперечення на адміністративний позов, де з посиланням на приписи: Кодексу торгового мореплавства України, Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.1995 року за № 198 «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон», Типову технологічну схему пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 451, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про порядок обчислення розміру відшкодування та сплати збитків, заподіяних внаслідок забруднення із суден, кораблів та інших плавучих засобів територіальних і внутрішніх морських вод України , затвердженого наказом Мінекобезпеки України від 26.10.1995 року № 116, Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Мінприроди України від 05.07.2004 року, зареєстрованої в Мін'юсті України 27.07.2004 року за N 934/9533, Порядком оформлення приходу суден у морський порт затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 червня 2012 року № 430, Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 27 березня 2013 року за № 190, зазначено, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим. 30.08.2016 року державними інспекторами в районі причалу № 18 ТОВ з II «Трансінвестсервіс» встановлено скид вод з судна «ТАSІК МЕLАТІ», НОМЕР_1, під час скидання на поверхні води виявлено видимі плавучі частки та як наслідок виникає плівка сріблястого нальоту у районі скидання, вказане підтверджується фото і відео фіксацією. У зв'язку з чим біля борту (корми, носу, лівого борту) судна відібрані проби морської води, про що складено акт відбору проб вод від 30.08.2016 року та схему відбору морської води на забруднення акваторії ІОФ ДП «АМПУ» в районі причалу № 18 від 30.08.2016 року. Відповідно до Протоколу вимірювання показників складу та властивостей вод від 30.08.2016 року за № 220, у відібраних пробах виявлено перевищення граничне допустимих концентрацій завислих речовин та заліза. 30.08.2016 року о 17:30 держінспектори піднялись па борт судна «TASIK MELATI», НОМЕР_1, для встановлення джерела забруднення, але капітан судна відмовив держінспекторам Держекоінспекції у проведенні перевірки, у зв'язку з чим екологічний контроль судна не здійснено. Про факт нездійснення екологічного контролю судна Держекоінспекцією повідомлено відділ прикордонної служби «Південний», капітана морського порту «Южний». Держінспектори діяли в спосіб та в межах передбачених нормативно - правовими актами та мали всі підстави для проведення екологічного контролю транспортного засобу. Надання Припису про затримку судна, про який зазначає позивач, можливо тільки після підтвердження, що забруднювачем є саме це судно, складання у відношенні відповідальної особи відповідного протоколу, але капітан судна відмовив держінспекторам Держекоінспекції у проведенні перевірки, у зв'язку з чим екологічний контроль судна не здійснено. Про факт нездійснення екологічного контролю судна Держекоінспекцією повідомлено відділ прикордонної служби «Південний», капітана морського порту «Южний». Капітану порту Южного було відомо, що державних інспекторів не допущено на борт судна для підтвердження факту забруднення та складання Протоколу. Капітан морського порту може затримати судно на підставах, зазначених у ч. 2 ст. 91 КТМ України до усунення виявлених за результатами контролю недоліків або до моменту сплати належних зборів, штрафів чи інших платежів. З огляду на встановлений факт забруднення внутрішніх морських вод, а також перешкоджанні у здійсненні службових обов'язків посадовими особами Держекоінспекції, для з'ясування причин та обставин скидання або втрат речовин, шкідливих для водних об'єктів та водних живих ресурсів, з метою охорони морського середовища і природних ресурсів внутрішніх морських вод, а також дотримання суднами, кораблями та іншими плавучими засобами міжнародних конвенцій про запобігання забрудненню морського середовища Держекоінспекцією відповідно до ст. 91 «Кодексу торговельного мореплавства України» на адресу Капітана морського порту «Южний» надано лист в якому повідомлено про прийняте рішення щодо необхідності затримання у встановленому законом порядку судна «TASIK MELATI», НОМЕР_1 до моменту здійснення екологічного контролю судна. 31 серпня 2016 року капітаном морського порту «Южний» за № 50 видано розпорядження «TASIK MELATI», НОМЕР_1 до моменту здійснення державного (нагляду) контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища (екологічного контролю судна), зазначене розпорядження Держекоінспекція отримала лише 05.09.2016 року. 02.09.2016 року на адресу Держекоінспекції надійшов лист з вимогою щодо надання наступних документів, а саме: Припису про затримку судна, акту про взяття відібраних проб та розрахунок збитків по даному випадку. 02.09.2016 року Держекоінпсекцією надано відповідь у якій зазначено про незаконність та передчасність вимог зазначених в листі капітана морського порту «Южний» від 02.09.2016 року. Не зважаючи на діюче розпорядження капітана порту «Южний» від 31.08.2016 року за № 50 прийнятого на підставі листа Держекоінспекції в якому повідомлено про прийняте рішення щодо необхідності затримання у встановленому законом порядку судна «TASIK MELATI», НОМЕР_1 до моменту здійснення екологічного контролю судна, 02.09.2016 року листом за № 106-18/211 капітан морського порту «Южний» повідомив Держекоінспкціїю про відсутність підстав для затримки судна. При цьому не вказавши жодного нормативного акту міжнародного права та національного законодавства, який би надавав право капітану морського порту надавати правову оцінку рішенням уповноважених законодавством органів, що реалізують державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища та на підставі якого ним прийняте зазначене в листі рішення. До Держекоінспекції не надавалось і розпорядження про скасування розпорядження капітана порту «Южний» від 31.08.2016 року за № 50, про його існування Держекоінспекції стало відомо лише під час судового засідання. Листом від 30.08.2016 року за № 31 та листом від 30.08.2016 року за № 2369/08 Держекоінспекція повідомила Капітана порту про факт забруднення Малого Аджаликського лиману, але ніяких заходів реагування Капітаном порту вжито не було.

Представник відповідача - Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та провив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях та поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З боку відповідача до суду надано Акт обстеження (а.с.169) у якому державним інспектором з охорони навколишнього середовища Чорного моря зазначено, що 30.08.2016 року в ході візуального обстеження акваторії Малого Аджаликського лиману акваторії ЮФ ДП «АМПУ» виявлено видимі плавучі частини на поверхні води під час скидання вод з «TASIK MELATI» НОМЕР_1.

Телефонограмами №87, №88 від 30.08.2016 року Головний спеціаліст ПЕК «МТП «ЮЖНИЙ» повідомив Начальника відділу прикордонної служби «Південний» та Директора ТОВ «Атіс», про те, що буде проводитись екологічний контроль т/х «TASIK MELATI» НОМЕР_1 (а.с.174-174).

30 серпня 2016 року Головний спеціаліст ПЕК «МТП «ЮЖНИЙ» повідомив Начальника відділу прикордонної служби «Південний» про те, що 30.08.2016 року о 17:40 год. держінспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря піднялись па борт судна «TASIK MELATI», НОМЕР_1, для встановлення джерела забруднення, але капітан судна відмовив держінспекторам у проведенні перевірки, у зв'язку з чим екологічний контроль судна не проведено.

30 серпня 2016 року на адресу капітана морського порту «Южний» ОСОБА_3 надійшов лист Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря № 2369/08 (а.с. 13-14).

Відповідно до вказаного листа від 30.08.2016 року Держекоінспекція зазначила, що посадові особи посту екологічного контролю пункту пропуску Морський торговий порт «Южний» встановили факт забруднення внутрішніх морських вод під час скидання іноземним судном «TASIK MELATI» НОМЕР_1 вод. Виходячи з вищевикладеного, з огляду на встановлений факт забруднення внутрішніх морських вод, а також перешкоджанні у здійсненні службових обов'язків посадовими особами Держекоінспекції, керуючись статтями 15-2, 44, 95, 102 Водного кодексу України, статтями 20-2, 72 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 6.8, п.п. 6.9 Положення про морські екологічні інспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року № 429 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1348/20086, п. п. 6.8, п. п. 6.9 Положення про державну екологічну інспекцію Північно-Західного регіону Чорного моря затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 № 136, для з'ясування причин та обставин скидання або втрат речовин, шкідливих для водних об'єктів та водних живих ресурсів, з метою охорони морського середовища і природних ресурсів внутрішніх морських вод, а також дотримання суднами, кораблями та іншими плавучими засобами міжнародних конвенцій про запобігання забрудненню морського середовища Держекоінспекцією прийнято рішення щодо необхідності затримання у встановленому законом порядку судна «TASIK MELATI» НОМЕР_1 до моменту здійснення екологічного контролю судна. У зв'язку з чим Держекоінспекція Північно-Західного регіону Чорного моря просила капітана морського порту «Южний» ОСОБА_3 вжити заходів реагування відповідно до ст. 91 «Кодексу торговельного мореплавства України» та відмовити у видачі дозволу на вихід з порту.

У додаток до вказаного листа відповідачем на адресу позивача надано Протокол вимірювань показників складу та властивостей проб води №220 від 30.08.2016 року (а.с.15-16).

31 серпня 2016 року на виконання ст. 91 Кодексу торговельного мореплавства України, пункту «г», згідно листа № 2369/08, що надійшов до Служби капітана порту «Южний» 31.08.2016 року від в.о. начальника «Державної екологічної інспекції Північно-Західного Регіону Чорного моря» Капітаном морського порту ОСОБА_3 прийнято Розпорядження №50 «Стосовно заборони на вихід з морського порту «Южний» судна «TASIK MELATI» яким останній вимагав відмовити у видачі дозволу на вихід судна «TASIK MELATI», прапор - Малайзія, НОМЕР_1 до моменту здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища (екологічного контролю судна) (а.с.17).

02 вересня 2016 року позивач на адресу в.о. начальника Державної екологічної інспекції північно-західного регіону Чорного моря направив лист №106-18/207 про надання на адресу Капітана морського порту «Южний» Припису про затримку судна (оформленого відповідним чином), Акту про взяття відповідних проб та розрахунку збитків по даному випадку у термін до 16:00 02.09.20916 року за місцевим часом (а.с.26).

У відповідь на вказаний лист Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря на адресу позивача направила лист №2397/08 від 02.09.2016 року про те, що вимога про надання Припису про затримку судна (оформленого відповідним чином), Акту про взяття відповідних проб та розрахунку збитків є необґрунтованою та передчасною, оскільки всі вищезазначені документи можуть бути складені після з'ясування причин та обставин скидання або втрати речовин, шкідливих для водних об'єктів та водних живих ресурсів, з метою охорони морського середовища і природних ресурсів внутрішніх вод, а також дотримання суднами, кораблями та іншими плавучими засобами міжнародних конвенцій про запобігання забруднення морського середовища. Також вказаним листом позивача повідомлено, що на його адресу вже направлявся лист про те, що інспекцією прийнято рішення щодо необхідності затримання у встановленому законом порядку судна «TASIK MELATI» НОМЕР_1 до моменту здійснення екологічного контролю судна (а.с.27-28).

Після отримання капітаном морського порту «Южний» ОСОБА_3 листа Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря №2397/08 від 02.09.2016 року позивач на адресу відповідача направив лист від 02.09.2016 року №106-18/2011 про відсутність підстав для затримки судна «TASIK MELATI» НОМЕР_1 (а.с.29).

02 вересня 2016 року капітаном морського порту «Южний» ОСОБА_3 прийнято розпорядження №53 «Щодо скасування розпорядження капітана морського порту «Южний» від 30.08.22016 року №50», яким розпорядження капітана морського порту «Южний» від 30.08.22016 року №50 - скасовано та згідно заяви агента запропоновано оформити вихід судна TASIK MELATI» (а.с.30).

При цьому з наданих під час судового розгляду справи копії виписки з судового журналу №79 НМС «Еколог» СПК-ПМ Протас п.Южний від 30.08.2016 року (а.с. 194), судом встановлено, що після обходу акваторії порту, забруднення моря не було виявленою.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України визначені в Законі України «Про морські порти України».

Статтею 78 Закону України «Про морські порти України» визначено, що до функцій капітана морського порту належать: 1) державний нагляд за дотриманням законодавства і правил мореплавства, а також міжнародних договорів України щодо мореплавства, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень; 3) реєстрація суден у Державному судновому реєстрі України, Судновій книзі України і видача суднових документів, якщо інше не передбачено законодавством; 4) видача документів, зазначених у статті 51 цього Кодексу;5) перевірка суднових документів, дипломів і кваліфікаційних свідоцтв; 6) видача посвідчень моряка особам, які входять до складу суднового екіпажу; 7) нагляд за дотриманням вимог щодо порядку заходження суден у морський порт і виходу з морського порту; 8) нагляд за дотриманням вимог щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища; 9) оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту; 10) нагляд та контроль за підприємствами, що надають лоцманські послуги, і службою регулювання руху суден у межах акваторії морського порту; 11) нагляд та контроль за криговим проведенням суден на підходах до морського порту і в межах його акваторії; 12) видача дозволів на підняття майна, що затонуло в морі, а також на проведення будівельних робіт щодо гідротехнічних споруд у межах території та акваторії морського порту; 13) облік та розслідування аварійних морських подій; 14) керівництво службою капітана морського порту.

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про морські порти України», яка закріплює повноваження капітана морського порту розпорядження капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обов'язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту. Розпорядження капітана морського порту може бути скасовано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, або адміністративним судом у порядку, встановленому законодавством. За порушення законодавства і правил щодо безпеки мореплавства та порядку в морському порту капітан морського порту має право накладати адміністративні стягнення відповідно до закону".

Відповідно до ст.91 Кодексу торговельного мореплавства України кожне судно зобов'язане до виходу з морського порту одержати на це дозвіл капітана порту. Капітан морського порту повинен відмовити у видачі дозволу на вихід з порту в разі: а) непридатності судна до плавання, порушення вимог щодо його завантаження, постачання, комплектування екіпажу і наявності інших недоліків, що становлять загрозу безпеці плавання або здоров'ю людей, які перебувають на судні, або загрозу заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу; б) порушення вимог до суднових документів; в) несплати встановлених зборів, штрафів та інших платежів; г) рішення уповноважених законодавством державних органів (органів доходів і зборів, санітарно-карантинної служби, органів рибоохорони, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, та прикордонної служби). Капітан морського порту може затримати судно на підставах, зазначених у частині другій цієї статті, до усунення виявлених за результатами контролю недоліків або до моменту сплати належних зборів, штрафів чи інших платежів. Якщо недоліки не можуть бути усунуті на місці, судну надається можливість пройти на найближчу судноремонтну верф. Про затримку судна негайно повідомляється судновласник. Витрати, пов'язані з здійсненням капітаном морського порту прав, передбачених цією статтею, покладаються на судновласника.

Порядок діяльності капітана морського порту та служби капітана морського порту в частині здійснення ними нагляду та забезпечення безпеки мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях встановлений Положенням про капітана морського порту та службу капітана морського порту, затвердженим Наказом Міністерства інфраструктури України від 23.03.2013 року №190 «Про затвердження Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2013 року за № 632/23164 (далі - Положення № 632/23164).

Абзацами 2 та 3 пункту 1.2. розділу І Положення № 632/23164 визначено, що капітан морського порту під час здійснення своїх повноважень керується Конституцією, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Мінінфраструктури України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням. У частині питань, які стосуються здійснення нагляду та забезпечення безпеки мореплавства, капітан морського порту у тому числі керується наказами Укртрансбезпеки, виданими в межах її компетенції.

Відповідно до пп.3.1.1, пп.3.1.10 п.3.1. Розділу ІІІ Положення № 632/23164 Капітан морського порту має право відмовити у видачі дозволу на вихід з порту у разі: непридатності судна до плавання, порушення вимог щодо його завантаження, постачання, комплектування екіпажу та наявності інших недоліків, що становлять загрозу безпеці плавання або здоров'ю людей, які перебувають на судні, або загрозу заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу; порушення вимог до суднових документів; несплати встановлених зборів, штрафів та інших передбачених законодавством платежів; прийняття відповідного рішення уповноваженими законодавством органами державної влади. Видавати розпорядження щодо затримки в морському порту судна або вантажу до достатнього забезпечення морської вимоги судновласником або вантажовласником на: прохання особи, яка має морську вимогу, обґрунтовану загальною аварією, рятуванням, договором перевезення багажу, зіткненням судна або іншим заподіянням шкоди; морську вимогу порту, зумовлену пошкодженням портових споруд, іншого майна та навігаційного обладнання, розташованого в порту; морську вимогу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, зумовлену порушенням природоохоронного законодавства України. Розпорядження капітана морського порту про затримання судна або вантажу на морські вимоги дійсне протягом трьох діб. Якщо протягом визначеного строку не прийнято судове рішення або рішення Морської арбітражної комісії про накладення на судно чи вантаж арешту, вони підлягають негайному звільненню. Відповідальність за збитки, завдані необґрунтованим затриманням судна або вантажу, несуть особи, на вимогу яких відбулося затримання.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначені Законом України «Про охорону навколишнього середовища».

Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку; б) здійснення екологічного та радіологічного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. У пунктах пропуску через державний кордон України екологічний контроль окремих товарів, що ввозяться на митну територію України (у тому числі з метою транзиту), здійснюється митними органами у формі попереднього документального контролю. Перелік цих товарів та порядок здійснення попереднього документального контролю затверджуються Кабінетом Міністрів України; в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; д) одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб; е) надання обов'язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням; є) зупинка транспортних (у тому числі плавучих) засобів та проведення їх огляду, огляд знарядь добування об'єктів рослинного та тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів) у місцях їх добування, зберігання, переробки та реалізації; ж) вилучення у встановленому порядку в осіб знарядь добування об'єктів тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), транспортних (у тому числі плавучих) засобів, обладнання та предметів, що є знаряддям добування об'єктів тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), незаконно добутих природних ресурсів і продукції, що з них вироблена, а також відповідних документів (ліцензій, дозволів тощо); з) здійснення відповідно до закону фотографування, звукозапису, кіно- і відеозйомки, у тому числі з літальних апаратів та із застосуванням космічних технологій, як допоміжного засобу для запобігання та розкриття правопорушень; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об'єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання; і) внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів; ї) надання центральним органам виконавчої влади, їх територіальним органам, місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписів щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об'єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), ліцензій на проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища та інш.

Відповідно до ст. 15-2 Водного кодексу України до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить: 1) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; 2) прийняття у встановленому порядку рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними вимог водного законодавства;ь3) вирішення інших питань у галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 04.11.2011 року № 429, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1348/20086, затверджено Положення про морські екологічні інспекції (далі- Положення № 1348/20086).

Відповідно до п.1 Положення № 1348/20086 морськими екологічними інспекціями є Державна Азовська морська екологічна інспекція, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція, Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря (далі - Держекоінспекція), які є територіальними органами Державної екологічної інспекції України, діють у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковуються.

Пунктом 2 Положення № 1348/20086 визначено, що Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника - керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Відповідно абз.2 п.1.1. Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.1995 року №198 «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон» екологічний контроль водних транспортних засобів здійснюється у разі, коли із судна скидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скидання, що призвело до фактичного погіршення якості води відповідно до фонових показників якості води в районі водокористування.

Згідно п.10 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451, екологічний контроль судна здійснюється виключно у разі, коли із судна викидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти чи нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі їх скидання, що призводить до фактичного погіршення якості води. Інформація про рішення, прийняті державними органами, уповноваженими здійснювати відповідні види контролю в пунктах пропуску через державний кордон, щодо необхідності проведення контролю безпосередньо на судні, передається агентській організації (морському агентові).

Згідно п.п. 6.8, 6.9 Положення № 1348/20086 Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: вимагати затримання у встановленому законом порядку будь-яких суден, кораблів та інших плавучих об'єктів, що перебувають у внутрішніх морських водах і територіальному морі та виключній (морській) економічній зоні України, незалежно від форм власності та господарювання для з'ясування причин та обставин скидання або втрат речовин, шкідливих для водних об'єктів та водних живих ресурсів, здійснювати перевірки правильності реєстрації у суднових документах операцій з цими речовинами; виконувати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу і властивостей викидів стаціонарних та пересувних джерел забруднення атмосферного повітря, ґрунтів, вод (поверхневих, морських, лляльних, зворотних та баластних (крім ізольованого баласту)), вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об'єктах, що обстежуються, та вимірювання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання.

Також Положенням № 1348/20086 визначено, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції (п.6.8); опломбовувати приміщення, устаткування, апаратуру підприємств, установ, організацій та об'єктів, стосовно яких було прийняте в установленому порядку рішення про обмеження чи тимчасове зупинення їх діяльності (п.6.16); приймати рішення про відновлення діяльності підприємств, установ і організацій та експлуатації об'єктів, стосовно яких було прийняте в установленому порядку рішення про обмеження чи тимчасове зупинення їх діяльності, після усунення всіх виявлених порушень (п.6.17).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань у визначених законом випадках, приймає відповідні рішення.

Для встановлення порядку державного контролю в портах за дотриманням на суднах вимог Міжнародних конвенцій, Кодексу торговельного мореплавства України, законодавчих актів України з безпеки мореплавства та запобігання забрудненню довкіллям розроблені Правила контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства (далі - Правила), затверджені Наказом Міністерства транспорту від 17.07.2003 року №545, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 23.03.2004 року за №353/8952.

Пунстом 1.4. правил визначено, що державний інспектор - посадова особа Укртрансбезпеки, Держрибагентства України або служби капітана морського порту України, яка має відповідну кваліфікацію і уповноважена в установленому законодавством порядку здійснювати контроль за дотриманням на суднах, що заходять у морські порти України, правил мореплавства та вимог міжнародних договорів України з безпеки судноплавства та визначення готовності суден до виходу в море. Державними інспекторами є: інспектор контролю державою порту (далі - ІКДП); інспектор служби капітана морського порту (далі - ІСКМП); інспектор держави прапора (далі - ІДП).

Відповідно до п. 1.5. Правил з метою забезпечення безпеки мореплавства та запобігання забрудненню із суден усі судна, що перебувають у морських портах України, підлягають обов'язковому контролю ІСКМП (інспектором служби капітана морського порту) і вибірковому контролю ІКДП (інспектором контролю державою порту).

Згідно п. 2.2.13. Правил якщо внаслідок огляду судна отримані дані про скидання судном шкідливих речовин у портах, біля віддалених від берега терміналів або в територіальних морських водах України, Укртрансбезпека повідомляє про це компетентні органи Міністерства екології та природних ресурсів України для проведення ними розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб згідно з чинним законодавством.

Правовою підставою для затримання Державною екологічною інспекцією або спеціальним підрозділ Мінприроди судна, корабля, іншого плавучого засобу, відповідно до Положення про порядок обчислення розміру відшкодування та сплати збитків, заподіяних внаслідок забруднення із суден, кораблів та інших плавучих засобів територіальних і внутрішніх морських вод України, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки Українивід 26 жовтня 1995 року N 116( z0477-95 ) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 1995 року за N 478/1014 (далі - Положення №116) є неподання фізичною чи юридичною особою гарантії.

Так, відповідно до п.4.6 Положення №116 у випадку неподання фізичною чи юридичною особою гарантії Державна екологічна інспекція або спеціальний підрозділ Мінприроди вживають заходи до затримання судна, корабля, іншого плавучого засобу; капітану порта, в якому знаходиться судно, корабель або інший плавучий засіб, надсилається Припис (додаток N 4 до цього Положення) про його затримку і копія в Мінекоресурсів України.

Отже, у разі наявності підстав для затримання судна, корабля, іншого плавучого засобу Державна екологічна інспекція або спеціальний підрозділ Мінприроди надсилає капітану порта, в якому знаходиться судно, корабель або інший плавучий засіб, Припис.

Під час усього часу розгляду справи з боку Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря не надано до суду доказів того, що відповідачем приймався відповідний Припис та що Припис з вимогою про затримання судна, корабля, іншого плавучого засобу надсилався на адресу капітана морського порту «Южний» ОСОБА_3.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини").

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не надано до суду рішення про необхідність затримання судна «TASIK MELATI» НОМЕР_1, яке оформлене у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про неправомірність дій Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, що виявилися у вимозі капітану морського порту «Южний» ОСОБА_3 прийняти рішення щодо затримки судна шляхом ненадання дозволу судну на вихід з порту на підставі листа від 30.08.2016 року до проведення екологічного контролю судна.

Разом з цим суд зазначає, що як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі -також "Рекомендація R (80)2"), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. ( Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень -єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Судом вбачається, що прийняття рішення про відмову у видачі дозволу на вихід з порту є виключними (дискреційними) повноваженнями позивача.

При цьому відповідно до ст. 79 Закону України «Про морські порти України», розпорядження капітана морського порту може бути скасовано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, або адміністративним судом у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги капітана морського порту «Южний» ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Капітана морського порту "Южний" ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державної екологічної інспекції Південно-Західного Регіону Чорного моря, що виразились у вимозі капітану морського порту "Южний" ОСОБА_3 прийняти рішення щодо затримки судна шляхом ненадання дозволу судну на вихід з порту на підставі листа від 30.08.2016 року до проведення екологічного контролю судна.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 24.03.2017 року.

Суддя Вовченко O.A.

.