Справа № 2-а-3664/11
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3664/11
Провадження № 2-а/316/1/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.;

при секретарі: Рябуха О.В.,

за участю прокурора Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, секретаря Енергодарської міської ради Запорізької області, міського голови міста Енергодара Запорізької області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області про скасування рішень, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, секретаря Енергодарської міської ради Запорізької області, міського голови міста Енергодара Запорізької області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області про поновлення порушених конституційних прав на працю та відпочинок, визнання неправомірними рішень від імені Енергодарської міської ради,відновлення конституційного права вільного проходу на робоче місце, поновлення на роботі, оплаті вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в судовому порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2011 року скасовано ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2011 року про залишення адміністративного позову без розгляду за пропуском строку звернення до суду, ОСОБА_2 поновлено строк для звернення в суд з адміністративним позовом, справу направлено для продовження розгляду суду першої інстанції.

Після неодноразових змін та уточнень позовних вимог, а саме: 11.01.2011 року, 31.03.20111 року, 12.12.2011 року, 27.02.2012 року, 05.03.2012 року, 12.03.2012 року, позивач просить суд: визнати неправомірним (незаконним) з дня прийняття та скасувати рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року №22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_2В.»; визнати неправомірним (незаконним) та скасувати письмову вказівку за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 «К неукоснительному исполнению ответственными дежурными управления по чрезвычайным ситуациям и гражданской защите населения городского совета и охранниками ГСО», доручення міського голови від 7 червня 2010 року №88 про заборону його допуску та входу в адміністративну будівлю виконавчого комітету по вулиці Курчатова, 11 у місті Енергодарі Запорізької області; визнати незаконним та скасувати рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року №25 «Про звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2В.»; поновити його на роботі в апараті Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16 червня 2010 року; зобовязати Енергодарського міського голови внести зміни до його трудової книжки, сформулювавши запис №23: «Поновлений на роботі в апараті Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16 червня 2010 року, попередній запис №22 вважати недійсним»; стягнути з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на його користь: середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2010 року до 10 квітня 2012 року у сумі 151805,07 гривень; моральну шкоду в сумі 27100,80 гривень; витрати на проведення лікувальних заходів та придбання ліків у сумі 17964,97 гривень, поклавши ці витрати в порядку регресу на ОСОБА_3

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.04.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013 року, позовні вимоги задоволені частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року №25 «Про звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2В.». Поновлено ОСОБА_2 на роботі в апараті Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року, про що зобовязано зробити запис в трудовій книжці. Стягнуто з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року у сумі 41341,25 гривень та 2000,00 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року Постанова Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.04.2012 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про: визнання неправомірним (незаконним) з дня прийняття рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року №22 та скасування такого; визнання неправомірним (незаконним) і скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3, доручення міського голови від 7 червня 2010 року №88 про заборону допуску та входу ОСОБА_2 в адміністративну будівлю виконавчого комітету, а також про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди скасована, справа направлена у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанова Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.04.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013 року у цій справі за позовом ОСОБА_2 про: визнання незаконним та скасування рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25; поновлення на роботі; зобовязання Енергодарського міського голови внести зміни до трудової книжки; стягнення з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також витрат на проведення лікувальних заходів та придбання ліків - залишена без змін.

Після перегляду справи Вищим адміністративним судом України, колегія суддів, згідно Ухвали від 02.03.2016 року, дійшла висновку, що стосовно відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання неправомірним (незаконним) та скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 «К неукоснительному исполнению ответственными дежурными управления по чрезвычайным ситуациям и гражданской защите населения городского совета и охранниками ГСО», доручення міського голови від 07.06.2010 року №88 про заборону його допуску та входу в адміністративну будівлю виконавчого комітету по вулиці Курчатова, 11 у місті Енергодарі Запорізької області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з відсутності оригіналів доручення №88 та письмової вказівки. Однак, на думку колегії суддів, ненадання таких на виконання ухвали суду першої інстанції від 10.01.2012 року ще не свідчить про їх відсутність. Суду належало витребувати з Енергодарського МВ ГУМВС України та долучити до матеріалів цієї справи відмовний матеріал №1470 про обмеження доступу позивача ОСОБА_2 до його робочого місця та адміністративної будівлі виконавчого комітету, що розташовані по вулиці Курчатова, 11 в місті Енергодарі, Запорізької області (постанови від 16.06.2010 року та від 21.10.2010 року), що вказує на невиконання ним вимог ч.4 ст.11 КАС України, відповідно до якої суд вживає всі передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення і витребування доказів з власної ініціативи. Відмовляючи за відсутністю предмету спору у задоволенні позову в частині визнання неправомірним (незаконним) з дня прийняття та скасування рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 03.06.2010 року №22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_2В.», то суди попередніх інстанцій виходили з того, що на час звернення 08.09.2010 року з позовом до суду згадане рішення №22 вже 16.07.2010 року було скасовано рішенням вказаної ради №345 (в звязку з припиненням позивачем служби в органах місцевого самоврядування). Однак, такий висновок не відповідає вимогам закону, так як позивача відсторонено від роботи за 14 днів до звільнення, а оспорюване ним рішення №22 скасовано рішенням №345 лише через місяць після звільнення позивача, що свідчить про неналежне вирішення судами цієї позовної вимоги. Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача 2000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, суди попередніх інстанцій не могли передбачити, як на її розмір вплине вирішення двох вищезазначених вимог.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні позовній заяві. Додатково посилається на те, що законодавчими актами України, зокрема ст.ст.25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до компетенції міської ради не віднесено прийняття рішень про відсторонення заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Виходячи з цього, при прийнятті оскаржених рішень від імені міської ради порушені положення ст.ст.19, 144 ОСОБА_4 України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких органи місцевого самоврядування зобовязані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені ОСОБА_4 України і законами України, керуватися у своїй діяльності ОСОБА_4 України і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, порушені вимоги, передбачені п. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо обовязковості прийняття рішень лише в межах наданих повноважень, та п.3 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якого представницькі органи місцевого самоврядування, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку та межах, визначених цим законом. Виходячи з цих правових норм, прийняття рішення про відсторонення заступника міського голови будь-яким органом або посадовою особою, крім міського голови, і не на підставі розпорядження міського голови є порушення цього принципу та перевищенням своїх повноважень. Оскаржені рішення про відсторонення підписав ОСОБА_3, який згідно Рішення Енергодарської міської ради від 26.05.2010 року №754 достроково припинив повноваження секретаря міської ради, про що йому здійснений запис у трудову книжку. Рішення Енергодарської міської ради від 26.05.2010р. №755, згідно якого на посаду секретаря міської ради обраний ОСОБА_5 Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Конституційний Суд України в Рішенні №7-рп/2009 вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Отже рішення міської ради про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_3 є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому не може бути в подальшому самостійно скасований органом місцевого самоврядування. Відносно жодного з зазначених рішень та розпоряджень про відсторонення від посади ОСОБА_3, про звільнення ОСОБА_3 з посади секретаря міської ради, про обрання секретарем міської ради іншої особи - ОСОБА_5 у судовому порядку не приймалося жодних рішень про визнання їх незаконними, відповідно до положень ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, всі ці рішення є чинними, у тому числі і рішення Енергодарської міської ради №754 від 26.05.2010 року про дострокове припинення ОСОБА_3 повноважень секретаря міської ради та рішення Енергодарської міської ради №755 від 26.05.2010 року про обрання ОСОБА_5 на посаду секретаря міської ради. Ці обставини вказують на те, що з 26 травня 2010 року ОСОБА_3 не мав повноважень не тільки міського голови, а, навіть, не був секретарем міської ради, не мав повноважень підписувати жодного документа ні від імені міської ради, ні від імені виконавчого комітету, ні від імені міського голови. Заборона на вхід до адміністративної будівлі як посадовим особам місцевого самоврядування, так і громадянам України, є перевищенням посадових повноважень, виходить за межі чинного законодавства України.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради - ОСОБА_7 у судове засідання зявилася, у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, вважає, що оскаржені рішення міською радою приймалися в межах її повноважень, відсутні будь-які докази на перешкоджання позивачу входу до адміністративної будівлі виконавчого комітету, його неодноразово запрошували для отримання трудової книжки, тому немає підстав до задоволення позовних вимог позивача та відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача виконавчого комітету Енергодарської міської ради у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив, заяву про перенесення слухання справи не надав.

Відповідач - секретар Енергодарської міської ради Запорізької області у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив, заяву про перенесення слухання справи не надав.

Відповідач - міський голова м. Енергодара у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив, заяву про перенесення слухання справи не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області ОСОБА_8 у судове засідання зявилася, підтримала доводи представника відповідача Енергодарської міської ради.

Прокурор Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, вважає, що на виконання Ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року під час нового розгляду справи витребувано з Енергодарського відділу поліції матеріали відмовного матеріалу №1470 про обмеження доступу позивача ОСОБА_2 до його робочого місця та адміністративної будівлі виконавчого комітету. Разом з цим, відділом поліції надано інформацію, зі змісту якої вбачається, що запитувані матеріали у січні 2016 року знищені у звязку із закінченням строків їх зберігання, що унеможливлює їх дослідження в суді в межах розгляду даної справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 Документи щодо обмеження позивача у допуску до будівлі виконавчого комітету Енергодарської міської ради витребувані судом за клопотанням позивача і з Енергодарського районного відділення поліції охорони Управління поліції охорони в Запорізькій області. Разом з цим, листом Енергодарського районного відділення поліції охорони Управління поліції охорони в Запорізькій області від 18.08.2016 року №138 повідомлено, що термін зберігання запитуваних документів збіг у 2013 році, у звязку з чим, зазначені документи знищені. Ознайомленням зі змістом копій зазначених постанов про відмову у порушенні кримінальної справи встановлено, що ДІМ Енергодарського МВ ГУМВС України в області ОСОБА_9 при винесенні зазначених постанов в тексті цих постанов здійснено посилання на заяви ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, за якими проводилась дослідча перевірка, а також посилання на доручення секретаря міської ради ОСОБА_3 від 07.06.2010 № 88 як підставу про заборону допуску та входу ОСОБА_2 в адміністративну будівлю міської ради. Разом з цим, жодних посилань на джерела отримання відомостей щодо факту прийняття такого доручення в постанові дільничного інспектора немає, немає відомостей у цих постановах і стосовно того, що вказаний документ витребувався, долучався до матеріалів дослідчої перевірки та взагалі вивчався (досліджувався) під час здійснення дослідчої перевірки.

Допитані під час судового розгляду справи свідки, виклик яких ініційовано позивачем, також чітко не засвідчили факт прийняття секретарем ради доручення від 07.06.2010 № 88 про заборону допуску та входу ОСОБА_2 в адміністративну будівлю міської ради. Cвідки пояснювали, що бачили біля будівлі міської ради ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_10, які до приміщення не входили та пояснювали, що їх не допускають до робочого місця.

Свідок ОСОБА_13, що у 2010 році був депутатом Енергодарської міської ради, в червні цього року на вході в адміністративну будівлю виконкому на склі розмістили письмову вказівку за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 «К неукоснительному исполнению ответственными дежурными управления по чрезвычайным ситуациям и гражданской защите населения городского совета и охранниками ГСО», на підставі якої йому, позивачу, міському голові ОСОБА_10 та ще декільком депутатам Енергодарської міської ради створювали перешкоди та не впускали в адміністративну будівлю виконкому. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16.

З огляду на викладене, документи, які відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України та відповідно до доводів позивача підлягали дослідженню для доведення тверджень позивача щодо обмеження його у допуску до будівлі виконавчого комітету Енергодарської міської ради відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог про визнання неправомірним (незаконним) і скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3, доручення міського голови від 7 червня 2010 року №88 про заборону допуску та входу ОСОБА_2 в адміністративну будівлю виконавчогокомітету, а також про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року, направлених на новий розгляд Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до вимог ч.ч.1-2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи повинний керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. На підставі ст.8 ОСОБА_4 України В Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Виходячи з вимог ст.3 ОСОБА_4 України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Положеннями ч.1 ст.7 КАС України передбачені основні принципи здійснення правосуддя в адміністративних судах, а саме принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин у справі.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Енергодарської міської ради від 04.03.2008р. №4 позивач затверджений заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. У відповідності з вказаним рішенням розпорядженням міського голови №60-ос від 11.03.2008 року позивач з 11.03.2008 року прийнятий на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Посада заявника, як заступника міського голови, була передбачена в апараті міської ради та її виконавчого комітету. Членом виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області позивач затверджений на підставі Рішенням Енергодарської міської ради №14 від 24.07.2008 року.

Розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області ОСОБА_10 від 17.05.2010 року №101-р секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 відсторонено від виконання повноважень із збереженням заробітної плати, вирішено провести службове розслідування.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 травня 2010 року (справа №2-а-528/2010) зупинено дію розпорядження Енергодарського міського голови Запорізької області ОСОБА_10 від 17.05.2010 року № 109-ос «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування», секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 відсторонено від роботи, відносно нього призначено службове розслідування.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 21.05.2010 року №2 вирішено вважати поновленими повноваження секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_17

Рішеннями позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 21.05.2010 року: №1 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування» ОСОБА_10, міського голову міста Енергодара Запорізької області, з 21.05.2010 року відсторонено від виконання повноважень за посадою із збереженням заробітної плати; №4 «Про виконання повноважень міського голови» повноваження міського голови міста Енергодара покладено на секретаря ради ОСОБА_3,

Розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області ОСОБА_10 від 25.05.2010 року №106-р було зупинено усі рішення, прийняті 21.05.2010 року.

Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 26.05.2010 року №15 повноваження міського голови міста Енергодара Запорізької області ОСОБА_10 достроково припинено.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 03.06.2010 року №19 вирішено задовольнити протест прокурора міста Енергодара Запорізької області на розпорядження від імені Енергодарського міського голови від 25 травня 2010 року №106-р та №107-р.

Рішенням Енергодарської міської ради №754 від 26.06.2010 року достроково припинено повноваження секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3, враховуючи Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2009 про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого Законом України «Про боротьбу з корупцією» його виведено зі складу виконавчого комітету Енергодарської міської ради і звільнено з займаної посади. Про звільнення у трудову книжку ОСОБА_3 був внесений запис про звільнення. В цей же день Рішенням Енергодарської міської ради №755 на посаду секретаря міської ради обраний ОСОБА_5

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 03.06.2010 року №20 вирішено задовольнити протест прокурора міста Енергодара Запорізької області на рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 26.05.2010 року №754 та №755.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 03.06.2010 року №22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування відносно ОСОБА_2В.» останнього відсторонено від виконання повноважень за посадою заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 3 червня 2010 року із збереженням заробітної плати та, з метою зясування обставин та причин вчинення дій, які мають ознаки корупційного правопорушення, що може вплинути на авторитет органів місцевого самоврядування, вирішено у строк з 03.06.2010 року по 02.08.2010 року провести службове розслідування відносно позивача (пункти 1, 2).

Розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області ОСОБА_10 №120-р від 03.06.2010 року було зупинено усі рішення, прийняті 03.06.2010 року.

Рішенням Енергодарської міської ради №24 від 03.06.2010 року позивач був виведений зі складу виконавчого комітету, при цьому продовжуючи працювати на посаді заступника міського голови.

Рішенням Енергодарської міської ради №25 від 16.06.2010 року позивач звільнений з посади заступника міського голови як посадова особа.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.04.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013 року та в цій частині Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року, рішення про звільнення позивача визнано неправомірним та скасовано, поновлено позивача на роботі в апараті Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року.

Відповідно до ст.ст.19, 144 ОСОБА_4 України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені ОСОБА_4 України і Законами України, та керуватися у своїй діяльності ОСОБА_4 України, Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. На підставі ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглядаючи питання що до законності та обґрунтованості рішення Енергодарської міської ради №22 від 03.06.2010 року «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_2В.», суд вважає, що обовязок доведення обґрунтованості цього рішення повинен бути покладений на відповідача, оскільки він заперечує проти заявлених вимог.

Оцінюючи законність рішення суд вважає, що ч.3 ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Таким чином, питання про відсторонення від роботи працівника органу місцевого самоврядування повинно регулюватися ст.46 КЗпП України, у якій зазначено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством, а також ст.22 Закону України «Про державну службу» де передбачено, що невиконання службових обовязків, що призвело до людських жертв або заподіяло значної матеріальної чи моральної шкоди громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи обєднанню громадян, є підставою для відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою із збереженням заробітної плати. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою приймається керівником державного органу, в якому працює цей службовець.

Таким чином, на момент прийняття рішення про відсторонення позивача від своїх обовязків у органу місцевого самоврядування, а саме у Енергодарської міської ради повинні були бути данні про обставини, зазначені у вищевикладених статтях. Як вбачається з рішення Енергодарської міської ради №22 від 03.06.2010 року «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_2В.», його було відсторонено у звязку із вчиненням дій, які мають ознаки корупційного правопорушення, що може вплинути на авторитет органів місцевого самоврядування. Однак, яких би то ні було належних доказів, в обґрунтування своїх заперечень з боку відповідача суду надано не було. Не було доведено які саме дії, які мають ознаки корупційного правопорушення, вчинив позивач, та чим це підтверджується, та яка інша інформація про протиправність дій була вчинена позивачем, а саме головне не було надано доказів про наявність підстав, зазначений у ст. 46 КЗпП України, та у ст.22 Закону України «Про державну службу».

Рішення прийнято з перевищенням наданих законом повноважень. Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницькі органи місцевого самоврядування, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень, у порядку та межах, визначених цим законом. Виходячи з цієї правової норми, прийняття рішення про відсторонення заступника міського голови будь-яким органом, окрім міського голови, є порушення цього принципу та перевищенням своїх повноважень. Згідно п.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Законодавчими актами України, зокрема ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до компетенції міської ради не віднесено прийняття рішень про відсторонення від виконання повноважень заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та проведення відносно них службових розслідувань. Отже, посилання у рішенні на ст.46 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про державну службу» є необґрунтованим також і з цих підстав.

Рішення відповідачем не скасовувалося з мотивів невідповідності його закону. Також, відповідач не надав доказів про ознайомлення позивача з цим рішенням міської ради від 16.07.2010 року №345, яке стосувалося особисто його. Згідно відповіді Прокуратури Запорізької області від 14.10.2010 року №07/1-1896-03 на заяву позивача про незаконність відсторонення відсутнє жодне посилання на рішення міської ради від 16.07.2010 року №345. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку (т.3, а.с.202) рішення про відсторонення приймає міський голова та видає розпорядження; якщо правомірність рішення про відсторонення не підтверджується результатами службового розслідування, то розпорядження скасовується.

Згідно ст. 4 Закону України «Про боротьбу з корупцією», який діяв на день прийняття оскарженого рішення, повноваження на боротьбу з корупцією мали відповідні підрозділи: а) Міністерства внутрішніх справ України; а-1) податкової міліції; б) Служби безпеки України; в) органів прокуратури України; г) Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; д) інші органи та підрозділи, що створюються для боротьби з корупцією згідно з чинним законодавством. У зазначеному переліку органів, уповноважених на виконання функцій по вирішенню питань, повязаних з боротьбою проти корупції (складення протоколу, притягнення до відповідальності), відсутні такі органи як міська рада або створена нею контрольна комісія.

На підставі ст. 8 цього Закону порушення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, будь-якого із зазначених у статті 5 цього Закону обмежень, якщо воно не містить складу злочину, тягне за собою адміністративне стягнення.

Згідно положень п.8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000р. №950, у разі виявлення ознак корупційних діянь комісія вносить пропозицію щодо надіслання акта службового розслідування до правоохоронних органів. Тобто законодавець не надав право будь-кому, крім правоохоронних органів, вирішувати питання про притягнення працівника до відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією. Незаконність підстав та необґрунтованість оскарженого рішення про відсторонення позивача підтверджуються такими доказами: постановою Енергодарського міського суду від 13.08.2010р. по справі № 3-1253/2010 (т.2 а/с 102-104) про закриття провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2; постановою Апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2010р. по справі № 33-554/10 (т.2 а/с. 105-108) про залишення без задоволення протест прокурора м. Енергодара та залишення без змін постанови Енергодарського міського суду від 13.08.2010р. по справі №3-1253/2010 про закриття провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2; відсутністю жодних належних доказів (протокол в порядку КпАП України) про притягнення позивача за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів. За порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій передбачена відповідальність згідно ст. 185-1 КпАП України, за створення умов для організації і проведення з порушенням установленого порядку зборів, мітингів, вуличних походів або демонстрацій передбачена відповідальність згідно ст.185-2 КпАП України. У відповідності до ст.221 КпАП України розгляд справ за вказаними статтями віднесено до підвідомчості судів. До адміністративної відповідальності за організацію мітингів позивач не притягувався. Відповідно до ст.124 ОСОБА_4 України привласнення функцій судів іншими органами чи посадовими особами не допускається, прямо заборонено. Жодних належних доказів (зокрема, протоколу в порядку КпАП України) відповідачі, на яких приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень покладений обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, не надали.

Таким чином, суд вважає, що рішення Енергодарської міської ради №22 від 03.06.2010 року «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_2В.» не відповідає чинному законодавству, та підлягає скасуванню з моменту прийняття.

Згідно Ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року направлення на новий розгляд справи в частині вимог про визнання неправомірним (незаконним) та скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 «К неукоснительному исполнению ответственными дежурными управления по чрезвычайным ситуациям и гражданской защите населения городского совета и охранниками ГСО», доручення міського голови від 07.06.2010 року №88 про заборону його допуску та входу в адміністративну будівлю виконавчого комітету по вулиці Курчатова, 11 у місті Енергодарі Запорізької області, ненадання таких на виконання ухвали суду першої інстанції від 10.01.2012 року ще не свідчить про їх відсутність. На виконання Ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року судом під час нового розгляду справи витребувано з Енергодарського відділу поліції матеріали відмовного матеріалу №1470 про обмеження доступу позивача ОСОБА_2 до його робочого місця та адміністративної будівлі виконавчого комітету. Разом з цим, відділом поліції надано інформацію, зі змісту якої вбачається, що запитувані матеріали у січні 2016 року знищені у звязку із закінченням строків їх зберігання, що унеможливлює їх дослідження в суді в межах розгляду даної справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 Документи щодо обмеження позивача у допуску до будівлі виконавчого комітету Енергодарської міської ради витребувані судом за клопотанням позивача і з Енергодарського районного відділення поліції охорони Управління поліції охорони в Запорізькій області. Разом з цим, листом Енергодарського районного відділення поліції охорони Управління поліції охорони в Запорізькій області від 18.08.2016 року №138 повідомлено, що термін зберігання запитуваних документів збіг у 2013 році, у звязку з чим, зазначені документи знищені. При дослідженні копій зазначених постанов про відмову у порушенні кримінальної справи встановлено, що ДІМ Енергодарського МВ ГУМВС України в області ОСОБА_9 при винесенні зазначених постанов в тексті цих постанов здійснено посилання на заяви ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, за якими проводилась дослідча перевірка, а також посилання на доручення секретаря міської ради ОСОБА_3 від 07.06.2010 № 88 як підставу про заборону допуску та входу ОСОБА_2 в адміністративну будівлю міської ради. Разом з цим, жодних посилань на джерела отримання відомостей щодо факту прийняття такого доручення в постанові дільничного інспектора немає, немає відомостей у цих постановах і стосовно того, що вказаний документ витребувався, долучався до матеріалів дослідчої перевірки та взагалі вивчався (досліджувався) під час здійснення дослідчої перевірки.

Допитані під час судового розгляду справи свідки, виклик яких ініційовано позивачем, також чітко не засвідчили факт прийняття секретарем ради доручення від 07.06.2010 № 88 про заборону допуску та входу позивачу в адміністративну будівлю міської ради. Усі свідки пояснювали, що бачили біля будівлі міської ради ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_10, які до приміщення не входили та пояснювали, що їх не допускають до робочого місця.

З огляду на викладене, розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача не підлягає збільшенню.

Керуючись ст.ст.69-72, 76, 79, 87, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, секретаря Енергодарської міської ради Запорізької області, міського голови м. Енергодар Запорізької області, третя особа- Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області, про скасування рішень, відшкодування моральної шкоди,- задовольнити частково.

Визнати неправомірним (незаконним) та скасувати рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 03.06.2010 року № 22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_2В.»

Відмовити у задоволені адміністративного позову в частині визнання неправомірним (незаконним) та скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_3 доручення міського голови від 7 червня 2010 року № 88 про заборону допуску та входу ОСОБА_2 в адміністративну будівлю виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, та стягнення моральної шкоди.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. О. Вільямовська