Справа № 161/2079/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2079/17
Провадження № 2-а/161/463/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Кужель Олександра Віталійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Кужель О.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що постановою серії АР № 126033 від 28.01.2017 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною. Просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2017 року відносно позивача було винесено постанову серії АР № 126033 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. З вищезазначеної постанови вбачається, що позивач 28 січня 2017 року біля 13 год. 32 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 147 км автомобільної дороги Н-22 сполученням Устилуг-Луцьк-Рівне, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1. (вузька лінія) додатку 2 розділу 34 ПДР України, перетнувши її під час здійснення обгону транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, на яку в своїх запереченнях посилається відповідач.

Відповідно до п. 9 вказаної Інструкції, а саме Розділу ІІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно п. 4 Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для вирішення справи, чим порушено права, свободи та законні інтереси позивача.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Судом встановлено, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зі сторони особи, яка винесла постанову, допущено ряд процесуальних порушень, зокрема, не зазначено відомостей про свідків, які були присутніми на місці події, не відібрано пояснення від свідків, не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушнику, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 126033 від 28.01.2017 поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Кужель О.В., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 99, 159, 163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову від 28 січня 2017 року серії АР № 126033 поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Кужель Олександра Віталійовича, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП- визнати протиправною таскасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук