Справа № 139/49/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 139/49/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Тучинська Н.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

21 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області на постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання задовольнити запити позивача про доступ до публічної інформації.

Відповідно до постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 30 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Мурованокуриловецької селищної ради із запитами про доступ до публічної інформації, а саме:

1) чи мали місце протягом 2005-2016 років факти продажу Мурованокуриловецькою селищною радою майна, у тому числі майна, що перебувало у комунальній власності, із зазначенням об'єктів, ким приймалось рішення про їх продаж та підстава продажу, яка вартість кожного об'єкта, хто її визначав, хто покупець та за якими критеріями він визначався, на які цілі були спрямовані кошти, отримані від реалізації, ким приймалось рішення про використання цих коштів та чи повністю освоєні ці кошти, а також просив до інформації додати копії документів, які будуть її підтверджувати (а. с. 4);

2) чи проводилися протягом 2005-2016 років контролюючими органами Вінницької області ревізії фінансово-господарської діяльності Мурованокуриловецької селищної ради, а якщо так, то просив надіслати йому копії таких актів (а. с. 5);

3) чи протягом 2005-2016 років мали місце факти ремонту доріг та тротуарів за рахунок коштів бюджету Мурованокуриловецької селищної ради, а якщо так, то просив надати інформацію про об'єкти і їх місце розташування, ким і у зв'язку з чим приймалося рішення про ремонт, яка вартість ремонту, хто її визначив, хто виконавець робіт і за яками критеріями він визначався, чи в повному обсязі виконані роботи, хто приймав роботи та затверджував документацію, а також копії документів, які підтверджують кожну інформацію (а. с. 6);

4) чи мали місце протягом 2005-2016 років факти сплати селищною радою штрафних санкцій (неустойки, штрафів, пені), судових та виконавчих зборів, якщо так, то вказати вид санкції чи збору, їх розмір, підстави застосування, реквізити платіжного документа і надати копії документів, що підтверджують ці обставини (а. с. 7).

Вказані запити зареєстровані відповідачем 01 вересня 2016 року (а. с. 24, 26, 28, 30).

Листом № 02-13/463 від 06.09.2016 Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області повідомила позивач про те, що розпорядженням селищного голови Мурованокуриловецької селищної ради № 61 від 06 вересня 2016 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" строк розгляду запитів позивача від 30.08.2016 продовжено до 20 робочих днів у зв'язку з великим обсягом запитуваної інформації, та запропонувала ОСОБА_2 ознайомитись з оригіналами запитуваних документів в приміщенні селищної ради в окремо відведеному кабінеті та, у зв'язку з тим, що запитувана інформація має більш ніж 10 сторінок друкованого тексту, сплатити витрати на друк та копіювання цих документів, відповідно до встановлених норм витрат (а.с. 8).

Крім того, листом № 02-13/463 від 06.09.2016 Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області повідомила позивач про те, що у разі несплати відповідних коштів, селищна рада, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" має право відмовити у наданні запитуваної інформації та запропонувала ОСОБА_2 визначити спосіб отримання інформації.

У листі від 12.09.2016, адресованому Мурованокуриловецькій селищній раді, ОСОБА_2 підтвердив своє бажання отримати інформацію у письмовому вигляді та з додаванням копій документів, що підтверджують кожну обставину, зокрема, і у вигляді сканкопій, а також зазначив, що запитувана ним інформація становить суспільний інтерес, а тому відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" копіювання та друк такої інформації виконується її володільцем безкоштовно (а. с. 9).

Листами № 02-12/507 та № 02-13/506 від 28.09.2016 Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області повідомила позивач про те, що не відмовляє ОСОБА_2 у наданні запитуваної інформації, проте, у зв'язку з необхідністю економії бюджетних коштів, запропонувала ознайомитися з оригіналами запитуваних документів в приміщенні селищної ради (а. с. 10, 12).

Крім того, листами № 02-13/504 та 02-13/505 від 28.09.2016 відповідач надав запитувану ОСОБА_2 у запитах про доступ до публічної інформації від 30.08.2016 інформацію (а. с. 11, 13).

Не погодившись з отриманими відповідями на запит про інформацію та з позицією відповідача про надання можливості ознайомитись з оригіналами документів у приміщенні селищної ради, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання повної відповіді на запити ОСОБА_2 є протиправною бездіяльністю посадових осіб Мурованокуриловецької селищної ради, яка полягає у їх пасивній поведінці (відсутності вчинення дій) і невиконанні покладеного на них юридичного обов'язку надати інформацію за запитом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, встановлено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Мурованокуриловецької селищної ради із запитами про доступ до публічної інформації 30.08.2016.

Листом № 02-13/463 від 06.09.2016 Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області повідомила позивач про те, що розпорядженням селищного голови Мурованокуриловецької селищної ради № 61 від 06 вересня 2016 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" строк розгляду запитів позивача від 30.08.2016 продовжено до 20 робочих днів у зв'язку з великими об'ємами запитуваної інформації

Листами № 02-13/504 та 02-13/505 від 28.09.2016 відповідач на запит щодо інформації про реалізацію об'єктів комунальної власності повідомив позивача про три таких факти і додав 15 аркушів підтверджуючих документів (а. с. 11). Однак, відповідь не містить інформації про те, ким приймалося рішення про продаж майна та у зв'язку з чим воно реалізовувалось, яка сума вартості кожного об'єкту, хто її визначив, хто покупець та за якими критеріями він визначався, на які цілі були спрямовані кошти від реалізації цих об'єктів.

На запит інформації про факти сплати селищною радою штрафних санкцій, судових та виконавчих зборів, відповідач, зазначив вид збору і його розмір, проте не вказав реквізити документів за якими сплачені відповідні платежі і не додав копії відповідних документів (а. с. 13).

З приводу надання інформації про ревізії (перевірки) фінансово-господарської діяльності та про ремонт доріг і тротуарів відповідач повторно запропонував ОСОБА_2 ознайомитись з оригіналами запитуваних документів у приміщенні селищної ради (а. с. 10, 12).

Крім того, листами № 02-12/507 та № 02-13/506 від 28.09.2016 Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області повідомила позивач про те, що не відмовляє ОСОБА_2 у наданні запитуваної інформації, проте, у зв'язку з необхідністю економії бюджетних коштів, запропонувала ознайомитися з оригіналами запитуваних документів в приміщенні селищної ради (а. с. 10, 12)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що оскільки Законом України "Про доступ до публічної інформації" не передбачено способів ознайомлення запитувача інформації з такою інформацією, а публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, яку розпорядники інформації зобов'язані надавати, то відповідь Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області ОСОБА_2 про можливість ознайомитися з оригіналами запитуваних ним документів в приміщенні селищної ради не може вважатись виконанням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

З матеріалів справи встановлено, що Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області не надала в повному обсязі ОСОБА_2 запитуваної ним інформації та не повідомила позивача про те, чи володіє усією запитуваною інформацією.

На підставі вищевикладеного, оцінивши доводи апеляційного скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що оскільки листами № 02-13/504 та 02-13/505 від 28.09.2016 Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області не надала в повному обсязі ОСОБА_2 інформації, запитуваної ним у запитах про доступ до публічної інформації від 30.08.2016, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду запитів ОСОБА_2 від 30.08.2016.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про надання ОСОБА_2 запитуваної інформації у повному обсязі із наданням копій документів, які її підтверджують, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком.

Частиною 4 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що при наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Як встановлено з запитів про доступ до публічної інформації від 30.08.2016, позивач просив надати йому інформацію щодо фактів продажу Мурованокуриловецькою селищною радою майна; фактів ревізії фінансово-господарської діяльності Мурованокуриловецької селищної ради; фактів ремонту доріг та тротуарів за рахунок коштів бюджету Мурованокуриловецької селищної ради; фактів сплати Мурованокуриловецькою селищною радою штрафних санкцій, судових та виконавчих зборів.

Так, колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_2 не запитував у відповідача інформації про себе, проте його звернення від 30.08.2016 містять запити щодо інформації про розпорядження бюджетними коштами, в тому числі комунальним майном територіальної громади, і надання такої інформації становить суспільний інтерес, то, відповідно до положень ч. 4 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації", плата за копіювання та друк документів необхідних для надання відповіді на його запити не може бути стягнута.

З урахуванням встановлених у справі обставин та норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача задовольнити запити ОСОБА_2 від 30 серпня 2016 року про доступ до публічної інформації щодо фактів продажу Мурованокуриловецькою селищною радою майна; фактів ревізії фінансово-господарської діяльності Мурованокуриловецької селищної ради; фактів ремонту доріг та тротуарів за рахунок коштів бюджету Мурованокуриловецької селищної ради; фактів сплати Мурованокуриловецькою селищною радою штрафних санкцій, судових та виконавчих зборів, та надання позивачу запитуваної інформації у повному обсязі з наданням копій документів, які її підтверджують.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.