Справа № 810/3428/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року № 810/3428/16

Київський окружний адміністративний суду складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол - С"

до Київської митниці Державної фіскальної служби,

третя особа: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної фіскальної служби № 12500013/2016/000162/2 від 17 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Текссол - С" з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.10.2016 №125000013/2016/000162/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2012 між Позивачем та DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD, компанією, зареєстрованою в Ісламській республіці Пакистан, було укладено Контракт №1012/12 від 12.10.2012, відповідно до якого Продавець продає Позивачу тканини власного виробництв.

Відповідно до Доповнення №115 від 31.08.2016 до Продавець продав позивачу тканину власного виробництва.

Вказує, що загальна вартість Товару згідно з п. п. 2.1 і 3 Доповнення 115 та Інвойсом Продавця № КРІ/786/7907/2016 від 31.08.2016 склала 87930,50 доларів США і так як поставка Товару здійснювалась на умовах CFR Іллічівськ, Україна, то Продавець оплатив витрати і фрахт, необхідні для доставки Товару до місця ввезення на митну територію України (порт м. Іллічівськ, Україна), а також забезпечив проходження митних процедур у країні експорту та виконав інші обов'язки відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Incoterms 2000).

Вказує, що 06.10.2016 ТОВ "Текссол - С" подав до Київської митниці ДФС митну декларацію ІМ40ДЕ №125130013/2016/415593 від 06.10.2016 , у якій вказаний товар та його загальна митна вартість у розмірі 87930,50 доларів США, визначена відповідно до основного (першого) методу визначення митної вартості товарів. Однак, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №125000013/2016/000162/2 від 17.10.2016, яке позивач вважає протиправним та таким, що порушує права та інтереси позивача.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач - Київська митниця ДФС проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що під час здійснення митних процедур було встановлено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості заявлених до митного оформлення товарів. За таких обставин, вважає правомірним прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості названих товарів.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти даного позову та просив відмовити в його задоволенні повністю.

Третя особа - Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області в судове засідання не з'явилогсь, про день, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. Направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2012 між Позивачем та DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD, компанією, зареєстрованою в Ісламській республіці Пакистан, було укладено Контракт №1012/12 від 12.10.2012, відповідно до якого Продавець продає Позивачу тканини власного виробництва.

Строк дії Контракту був продовжений Позивачем та Продавцем відповідно до п. 4 Додаткової угоди №1012/12/1 від 03.03.2014 до Контракту. Відповідно до Доповнення №115 від 31.08.2016 до Контракту Продавець продав Позивачу наступну тканину власного виробництва:

- тканина полікотон (p/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52% та бавовни 48%, полотняного переплетення, вибивна, з поверхневою щільністю 120±5г/м2, завширшки 220 см, без покриття, без просочення, 30x30/76x68, 23 834,0 кг, 88 881,0 пог. м, 195 538,2 м2, сток, країна виробництва: РК, виробник: " DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD", РК за ціною 3,50 доларів США за 1 кг;

- тканина полікотон (p/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52% та бавовни 48%, полотняного переплетення, відбілена, з поверхневою щільністю 115±5г/м2, завширшки 220 см, без покриття, без просочення, 30x30/76x68, 1 289,0 кг, 5 114,0 пог. м, 11 250,8 м2, сток, країна виробництва: РК, виробник: " DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD", РК за ціною 3,50 доларів США за 1 кг.

Судом встановлено, що загальна вартість товару згідно з п. п. 2.1 і 3 Доповнення 115 та Інвойсом Продавця № КРІ/786/7907/2016 від 31.08.2016 склала 87 930,50 доларів США і так як поставка Товару здійснювалась на умовах CFR Іллічівськ, Україна, то Продавець оплатив витрати і фрахт, необхідні для доставки Товару до місця ввезення на митну територію України (порт м. Іллічівськ, Україна), а також забезпечив проходження митних процедур у країні експорту та виконав інші обов'язки відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Incoterms 2000).

Таким чином, загальна вартість Товару в розмірі 87 930,50 доларів США включає в себе витрати і фрахт, необхідні для доставки Товару до порту м. Іллічівськ, Україна, а також забезпечення Продавцем проходження митних процедур у країні експорту.

04.10.2016 позивач подав до органів доходів і зборів під час перетину Товару через митний кордон України попередню Митну декларацію ІМ40ЕЕ №125000000/2016/943502 від 04.10.2016, в якій був указаний Товар та його загальна вартість у розмірі 87 930,50 доларів США.

У подальшому, 06.10.2016 позивач подав до Київської митниці ДФС Митну декларацію ІМ40ДЕ №125130013/2016/415593 від 06.10.2016 (далі - «Декларація 415593»), у якій позивачем був указаний Товар та його загальна митна вартість у розмірі 87930,50 доларів США, визначена відповідно до основного (першого) методу визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі- продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Виконуючи приписи ч. 2 ст. 53 МК України, Позивач при поданні Декларації 415593 надав Відповідачу, зокрема, наступні документи:

- Фотокопію Контракту;

- Фотокопію Додаткової угоди;

- Фотокопію Доповнення 115;

- Фотокопію Інвойсу;

- Фотокопію Сертифікату про походження товару №РТЕА/СО/17-01871 від 09.09.2016, в якому є посилання на Інвойс, а також дані про Товар.

Судом встановлено, що 06.10.2016 відповідач надіслав позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями Запит (повідомлення) від 06.10.2016 щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості Товару за Декларацією 415593.

У своєму Запиті відповідач витребував від позивача надання наступних документів: висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; каталогів, специфікацій, прейскурантів, прайс-листів виробника товару; копії митної декларації країни-відправлення; бухгалтерської та банківської документації по попередніх поставках на ідентичні товари.

Відповідач мотивував витребовування вищезазначених документів тим, що під час митного огляду Товару ним була виявлена торговельна марка "Gold" на Товарі.

Відповідно до ч. ч. 3 та 5 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що 07.10.2016 позивач у відповідь на Запит надав відповідачу наступні документи та інформацію:

- висновк про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини на підтвердження якісних та вартісних показників Товару позивач надав відповідачу фотокопію Експертного висновку Київської торгово-промислової палати №Ц-1116 від 07 жовтня 2016 року на 2 аркушах (далі - Експертний висновок);

- каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи виробника товару - позивач надав відповідачу для ознайомлення фотокопію Прайс-листа Продавця на 2016 рік на товари сток, які постачаються на умовах CFR Іллічівськ, Україна;

Окрім цього, 12.10.2016 позивач, керуючись ч. 6 ст. 53 МК України, для підтвердження відсутності торговельної марки на Товарі додатково надав відповідачу Листа позивача за вих. №1210/16-01 від 12.10.2016 (вх. №17326/47 від 12 жовтня 2016 року (далі - «Лист 2»).

Як вбачається з Листа 2 Продавець у своєму листі, зазначив, зокрема, наступне:

«...Наша компанія поставила ТОВ «Текссол-С» тканину відповідно до Доповнення №115 від 31 серпня 2016 року до Контракту №1012/12 від 12 жовтня 2012 року (надалі - «Контракт») та Доповнення №115/1 від 03 вересня 2016 року до Контракту в Контейнерах №№TCNU7264572 та TGHU6914850 відповідно (надалі - «Тканина»).

Уся Тканина для цілей її доставки була загорнута в пакувальний папір, на якому міститься словосполучення «Gold home collection». Відповідно до Вашого запиту повідомляємо, що вищезазначене словосполучення на пакувальному папері не є зареєстрованою торговельною маркою. Словосполучення «Gold home collection» на пакувальному папері використовується DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD для розрізнення типів виробленої тканини виключно для внутрішніх виробничих цілей та цілей управлінського обліку...».

Відповідно ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з Фотокопію Коносаменту №MSCUPQ404571 від 08 вересня 2016 року.

Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (положеннями статей 59 і 60 цього кодексу).

При цьому, згідно з ч. ч. 5-6 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Судом встановлено, що 17.10.2016 замість консультації щодо обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості Товару відповідач надіслав позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями Запит (повідомлення), в якому повідомив позивача про прийняття рішення про коригування митної вартості Товару та прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №125000013/2016/000162/2 від 17 жовтня 2016 року (далі - Рішення про коригування митної вартості).

Як зазначено відповідачем у самому Рішенні про коригування митної вартості, в наданих Позивачем до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості не містяться всі відомості щодо підтвердження числових значень складових митної вартості товарів (відсутня торговельна марка).

Окрім того, відповідач у Рішенні про коригування митної вартості зазначив, що позивач не надав відповідачу копію митної декларації країни експорту.

Судом встановлено, що дана копія митної декларації країни експорту у позивача відсутня, про що позивач зазначав у Листі 1. При цьому, подання такого документу можливе в силу ч. 3 ст. 53 МК України лише при наявності його в позивача.

Водночас, відповідач у Рішенні про коригування митної вартості зазначив, що наданий Експертний висновок здійснений без огляду й ідентифікації Товару, на основі наданих позивачем документів.

Однак, експертний висновок не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість Товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України. Такі документи носять виключно інформаційний характер.

У той же час, відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Судом встановлено, що для випуску Товару у вільний обіг позивач, керуючись положеннями ч. 7 ст. 55 МК України, не погоджуючись із Рішенням про коригування митної вартості, 18 жовтня 2016 року подав відповідачу нову Митну декларацію ІМ40ДЕ №125130013/2016/416313 від 18 жовтня 2016 року та сплатив фінансову гарантію для забезпечення сплати позивачем митних платежів у розмірі 54 229,63 грн.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із статтею 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для:

1) нарахування митних платежів;

2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України;

3) ведення митної статистики;

4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно зі статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 2 статті 54 МК України передбачається, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України.

Відповідно до частини 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з частиною п'ятою статті 58 Митного кодексу України, є загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За приписами частини першої і другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

На підставі положень статей 53, 54 МК України можна дійти висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість і які декларант зобов'язаний надати одночасно із митною декларацією наведено у частині другій статті 53 МК України.

Отже, судом встановлено, що позивачем було подано до митного органу первинні та додатково витребувані документи, які були у позивача в наявності.

Суд вважає зазначені документи такими, що повною мірою ідентифікують оцінювані товари та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та підтверджують їх ціну, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість зазначених товарів за ціною договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами правомірність винесення оскаржуваних рішень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 17.10.2016 №125000013/2016/000162/2 є протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 94, 157-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 125000013/2016/000162/2 від 17 жовтня 2016 року.

3. Стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол - С" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці Державної фіскальної служби.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 06 березня 2017 р.