Справа № 523/1235/16-а
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1235/16-а
Провадження №2-а/523/54/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

Установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування постанови суб`єкта владних повноважень. Просив скасувати постанову № 832 по справі про адміністративне правопорушення від 22 червня 2015 року. Разом з цим просив поновити строк на оскарження вищевказаної постанови. Ухвалою суду від 29 січня 2016 року відкрито провадження по зазначеній справі та 20 жовтня 2016 року вказану справу передано до провадження судді Сувертак І. В.

Позивачка в судове засідання не зявилась та надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила поновити строк для оскарження вищезазначеної постанови та скасувати її. (а.с. 48).

Представник відповідача у судове засідання не з,явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 45).

Розглянувши подані документи і матеріали, розглянувши питання поважності причин пропуску строків звернення з даним адміністративним позовом до суду, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адмінстративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строки мають важливе значення для захисту порушених прав та адміністративного судочинства. У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб'єктів з погляду на її своєчасність.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії;день, коли мало бутиприйняте рішення (вчинено дію),якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому слово «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При з'ясуванні обставин поважності причин пропуску строку судом встановлено, наступне.

22 червня 2015 року адміністративна комісія Виконавчого комітету Одеської міської ради винесла постанову №832, якою притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 152 КУпАП та накладено на останню штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. (а.с. 9,10).

ОСОБА_1 не погодилась із вказаною постановою та оскаржила її до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року по справі №815/4829/15 вказаний адміністративний позов повернено позивачу у звязку з не підсудністю вказаному адміністративному суду. (а.с. 7).

До суду із вказаним позовом позивачка звернулась 27 січня 2016 року, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції на першому аркуші позовної заяви. (а.с. 3).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання чи неотримання постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради №832 від 22 червня 2015 року, однак, оскільки ОСОБА_1 було її оскаржено до Одеського окружного адміністративного суду та зазначеним судом було винесено ухвалу від 25 серпня 2015 року, тому фактично про вказану постанову ОСОБА_1 знала раніше 25.08.2015 року.

Відтак суд приходить до висновку, що позивач був ознайомлений з оскаржуваною постановою ще до 25 серпня 2015 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, яка оскаржується, було винесено 22 червня 2015 року та позивачу про неї було відомо як достовірно встановлено судом щонайпізніше 25 серпня 2015 р., а до суду з адміністративним позовом позивач ОСОБА_1 звернулась 27 січня 2016 р., тобто з пропущенням строку, встановленого ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала, а згідно з ч.2 цієї статті позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними причинами пропуску строку звернення з адміністративним позовом визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і підтверджені належними доказами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд вважає, що поважні причини пропущення строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у позивача ОСОБА_1 відсутні.

Доказів того, що володіючи інформацією про наявність оскаржуваної постанови, позивач був позбавлений можливості отримати її копію та оскаржити її в установленому законом порядку, суду не надано.

Враховуючи те, що суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, тому вважає, що адміністративний позов повинен бути залишений без розгляду, а клопотання позивача про поновлення вказаного строку відповідно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99 ч. ч. 2, 3, 100 ч.1, 155 ч.1 п.9 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд, -

Ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.06.2015 року залишити без задоволення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня оголошення ухвали.

Суддя