Справа № 804/467/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 р. Справа № 804/467/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа: Фермерське господарство «Зоря» про визнання протиправною бездіяльності, -
21.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа - Фермерське господарство «Зоря», про:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в провадженні Юрївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 198/385/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Зоря» про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на це майно. Ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від
8 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. До набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Зоря» про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на це майно заборонено фермерському господарству «Зоря» припиняти договори оренди земельних ділянок, укладені між ФГ «Зоря» та особами - власниками земельних ділянок, які вказані в договорі застави майна (майнових прав) від 28.01.2013 року, посвідченого Юрївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 18 без погодження з заставоутримувачем ОСОБА_1. Зазначену ухвалу відповідач отримав 15 липня 2015 року. 27.07.2015 року ОСОБА_1 виявлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 порушено вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 року, а саме: ухвалу Юрївського районного суду Дніпропетровської області не зареєстровано в базі заяв невідкладно в день отримання, тобто 15.07.2015 року. Зазначену бездіяльність відповідача ОСОБА_1 вважає протиправною.
В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити із викладених у позові підстав (а.с. 48).
Відповідач в судове засідання не зявилася, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та заперечення прози позову. Згідно заперечень, ухвала Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року №198/385/15-ц забороняє Фермерському господарству «ЗОРЯ» припиняти договори оренди і не зобов'язує реєстраційну службу вчиняти певні дії до завершення процедури попереднього правового захисту. Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору, тобто ухвала Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року №198/385/15-ц для реєстраційної служби не є документом, що підтверджує виникнення та припинення обтяжень речових прав, що є підставою для проведення реєстраційних дій.
З огляду на приписи ст.41, ст.122. ч.6 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, здійснивши аналіз норм матеріального права, яким врегульовані спірні правовідносини, суд при прийняті постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 8 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, а саме: до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Зоря» про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на це майно заборонено фермерському господарству «Зоря» припиняти договори оренди земельних ділянок, укладені між ФГ «Зоря» та особами - власниками земельних ділянок, які вказані в договорі застави майна (майнових прав) від 28.01.2013 року, посвідченого Юрївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 18 без погодження з заставоутримувачем ОСОБА_1.
З матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат ОСОБА_4 15.07.2015 року звернувся до Юр'ївського районного управління юстиції з вказаною ухвалою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області, яка була прийнята державним реєстратором ОСОБА_2, про що міститься відповідна позначка про отримання від 15.07.2015р. вх..№03-09/124.
Вирішуючи заявлений спір по суті вимог, суд виходить із того, що документами, що підтверджують виникнення обтяження речових прав на нерухоме майно є:
1) рішення суду, яке встановлює обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (до таких рішень, зокрема, відносяться рішення суду, винесені в порядку позовного провадження, в резолютивній частині яких встановлюється обов'язок державного реєстратора прав на нерухоме майно або відповідного органу реєстрації прав провести реєстрацію обтяжень або рішення суду, яким встановлюється право позивача звернутися за реєстрацією обтяження; крім того до таких рішень суду відносяться рішення про передачу предмету спору на зберігання третій особі (частина друга статті 976 ЦК України) та ухвали про забезпечення позову, постановлені в порядку статей 152 - 154 ЦПК України);
2) ухвала слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження про накладення арешту на нерухоме майно як захід забезпечення кримінального провадження (на підставі статей 131-132, 170 КПК України);
3) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно. Таким рішенням, зокрема, може бути постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена для забезпечення реального виконання рішення суду (на підставі статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);
4) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;
5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;
6) постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;
7) договір, укладений у порядку, встановленому законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат. До таких договорів може бути віднесено договір про зберігання нерухомої речі, що є предметом спору, укладений між сторонами спору (стаття 976 ЦК України);
8) закон, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;
9) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. До таких документів, зокрема, можна віднести акт опису майна, на яке поширюється податкова застава, рішення про застосування арешту майна платника податків, прийняте керівником органу державної податкової служби (його заступником) (статті 89 та 94 ПК України або інші документи органу податкової служби).
Згідно п. 9. ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Згідно п. 10. ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Таким чином, ухвали про забезпечення позову, постановлені в порядку статей 152 - 154 ЦПК України), набирають законної сили в силу закону, що не потребує додаткових доказів та підтверджень, а посилання відповідача на відсутність відмітки про набрання ухвалою законної сили судом не приймається.
Отже, ухвала Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року по справі № 198/385/15-ц про забезпечення позову є документом, що підтверджує виникнення зобовязання з утримання вчинення певних дій.
Згідно з пунктом 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (далі Порядок №1141) ведення Державного реєстру прав передбачає:
1) формування та реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав (далі - база даних про реєстрацію заяв і запитів);
2) пошук відомостей у Державному реєстрі прав;
3) оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно;
4) відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього;
5) внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав;
6) надання інформації з Державного реєстру прав;
7) закриття розділів Державного реєстру прав.
Пункти 5-9 Порядку № 1141 встановлюють порядок розгляду наданих заяв (запитів), зокрема,
7. Під час реєстрації заяви (запиту) орган державної реєстрації прав, особа, якій відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень надано повноваження державного реєстратора з прийому та видачі документів, у випадках, передбачених законодавством, формує картку прийому відповідної заяви (запиту) та оформляє її у двох примірниках.
Один примірник картки прийому заяви (запиту) долучається до документів, поданих заявником, а другий примірник - надається заявнику відповідно до законодавства.
8. Під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор) вносить до відповідного запису в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відомості про реквізити прийнятого ним рішення (дата та індексний номер рішення).
9. За результатом розгляду заяви (запиту) державний реєстратор робить у відповідному записі в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відмітку про розгляд такої заяви (запиту) та зазначає реквізити прийнятого ним рішення (дата та індексний номер рішення) або реквізити сформованої інформації з Державного реєстру прав (індексний номер, дата та час формування).
У разі коли заяву у випадках, установлених законодавством, відкликано, державний реєстратор робить у відповідному записі в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відмітку про відкликання заяви та зазначає реквізити прийнятого ним рішення про залишення заяви без розгляду у зв'язку з її відкликанням (дата та індексний номер рішення).
Отже, вказаний Порядок не передбачає прийняття заяв «до відома», а вимагає від реєстратора прийняття відповідного рішення про виконання, про відмову від виконання або про залишення заяви без розгляду.
Приймаючи вказану ухвалу Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року по справі №198/385/15-ц, відповідач не надала мотивованої відмови заявнику, таким чином, прийняла її до виконання.
Стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закону від 01.07.2004 № 1952-ІУ) встановлює строки державної реєстрації прав, зокрема,
1. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів.
Державна реєстрація права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів.
2. Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться у строк, що не перевищує 24 годин, крім вихідних та святкових днів, з моменту прийняття заяви.
3. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії нотаріусом проводиться після завершення такої дії у межах строків, встановлених частинами першою та другою цієї статті.
4. Строк державної реєстрації прав, визначений у днях, обраховується з дня реєстрації у базі даних заяв відповідної заяви про державну реєстрацію прав.
Строк державної реєстрації прав, визначений у годинах, обраховується з часу реєстрації у базі даних заяв відповідної заяви про державну реєстрацію прав.
У разі наявності зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно строк державної реєстрації прав обраховується з дня (часу) прийняття рішення державним реєстратором про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше.
5. Забороняється видавати заявнику документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав у строки, менші ніж ті, з урахуванням яких ним сплачено адміністративний збір за державну реєстрацію прав відповідно до частини першої статті 34 цього Закону.
Незважаючи на те, що заява від Позивача була прийнята Відповідачем 15.07.2015 р., відомості, зазначені в ухвалі Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року по справі №198/385/15-ц, були внесені Відповідачем до Реєстру речових прав на нерухоме майно 27.07.2015 року, тобто з порушенням строків, встановлених статтею 19 Закону від 01.07.2004 № 1952-ІУ.
Відповідно до статті 13 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 8 липня 2015 року про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Зоря» про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на це майно заборонено фермерському господарству «Зоря» припиняти договори оренди земельних ділянок, укладені між ФГ «Зоря» та особами - власниками земельних ділянок, які вказані в договорі застави майна (майнових прав) від 28.01.2013 року, посвідченого Юрївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 18 без погодження з заставоутримувачем ОСОБА_1.
Обтяження речових прав на нерухоме майно у вигляді встановлення обмежень щодо припинення договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «Зоря» та особами - власниками земельних ділянок, які вказані в договорі застави майна (майнових прав) від 28.01.2013 року, посвідченого Юрївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 18, встановлені вказаною ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області, є обовязковими для виконання.
Виконання встановлення вказаних обмежень здійснюється через державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто через офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, державна реєстрація обтяжень речових прав на нерухоме майно у вигляді встановлення обмежень щодо припинення договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «Зоря» та особами - власниками земельних ділянок, які вказані в договорі застави майна (майнових прав) від 28.01.2013 року, посвідченого Юрївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 18, які встановлені вказаною ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області, повинна була бути здійснена 15.07.2015 р., а не 27.07.2015 р. через бездіяльність Відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення, справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, у їх сукупності, суд вважає бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною, отже, позов підлягає задоволенню.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби до Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа - Фермерське господарство «Зоря» про визнання протиправною бездіяльності задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби до Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 щодо не здійснення в період 15.07.2015 р. по 27.07.2015 р. державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно у вигляді встановлення обмежень щодо припинення договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «Зоря» та особами - власниками земельних ділянок, які вказані в договорі застави майна (майнових прав) від 28.01.2013 року, посвідченого Юрївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 18, без погодження з заставоутримувачем ОСОБА_1, які встановлені ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року по справі №198/385/15-ц.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_5