Справа № 815/5355/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5355/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

представника Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тригубенко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лиманської районної державної адміністрації, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Лиманської районної державної адміністрації, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації №26903864 від 09.12.2015р. на земельну ділянку загальною площею 0,0764га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно №51420047 від 05.01.2016р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2016р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2016р. в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи, норм матеріального та процесуального права, тому просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.07.2010р. Управлінням Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0,0764га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, умовний номер 19, кадастровий номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2. /а.с.13-16/

27.08.2010р. ОСОБА_4 укладений з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, якій зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 27.08.2010р. №2700. /а.с.16-19/

Рішенням виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №132 від 19.06.2013р. (п.1) надано юридичну адресу земельній ділянці, яка належить гр.ОСОБА_3 на підставі державного акту НОМЕР_2: АДРЕСА_1. /а.с.20/

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Комінтернівської районної державної адміністрації №30963115 від 16.08.2016р., за результатами розгляду заяви позивача від 08.08.2016р. за реєстраційним номером 18020652, відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, оскільки згідно з даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки є ОСОБА_4 на підставі факту втрати документів, та 05.01.2016р. їм було отримано свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомого майна. /а.с.12/

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 12452069) за ОСОБА_4, внесений державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, щодо земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0764га за адресою: АДРЕСА_1. /а.с.9/

Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_3, видане 05.01.2016р., видавник: Южненське міське управління юстиції Одеської області.

Підставою внесення запису про право власності №12452069 є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26903864 від 09.01.2015 р.

Не погоджуючись з проведенням третьою особою реєстрації права власності на земельну ділянку, позивач звернувся до суду з зазначеними позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в судовому порядку свідоцтво про право власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 не скасовано, то у суду відсутні законні підставі для скасування відповідної реєстрації права власності.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, оскільки спірна реєстрація права власності на земельну ділянку порушує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі, вислухавши думку сторін, судова колегія дійшла до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що наявний спір у справі виник між позивачем та третьою особою щодо законності підстав набуття права власності на спірне майно тому, вказаний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Таким чином, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовувається в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ухвалене в адміністративній справі судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 198, 203, 205, 206 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лиманської районної державної адміністрації, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія