Справа № 822/687/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/687/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №29-17 від 17.02.2017 на суму 71213,39 грн.

На думку позивача, зазначена податкова вимога є неправомірною, оскільки базується на безпідставних висновках відповідача про порушення визначених законодавством строків сплати узгодженого податкового зобов'язання визначених податковими повідомленнями - рішеннями № 0001/14-08 від 17.01.2017 на суму 2030.30 грн., № 0002/14-08 від 17.01.2017 на суму 19 121. 34 грн., № 0003/14-08 від 17.01.2017 на суму 222 550 грн.

Зазначає, що вказані податкові повідомлення - рішення, були отримані позивачем 17.01.2017 та відповідно до підпунктів 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України ТОВ "КАРАТ" було зобов'язане сплатити нараховану суму грошового зобов'язання до 27.01.2017. Платіжними дорученнями № № 3100, 3101, 3102 від 18.01.2017 підтверджується сплата коштів, а відтак вимога є неправомірною.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає спірну податкову вимогу №29-17 від 17.02.2017 на суму 71213,39 грн. законною, оскільки порушення позивачем вимог пункту 2 частини 2, частини 1 статті 257, пункту 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України (надалі - МК України), пункту 1 статті 190 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), встановлене під час документальної планової виїзної перевірки позивача та відображене у складеному за її результатами акті перевірки від 06.01.2017. Вказує, що виявленні порушення призвели до заниження податкових зобов'язань зі сплати митних платежів на загальну суму 194 969,49 грн, у тому числі ввізного мита - 1 624,24 грн, додаткового імпортного збору - 15 297,07 грн, податку на додану вартість - 178 048,18 грн. Зазначає, що 18.01.2017 ТОВ "Карат" кошти за грошовим зобов'язанням сплачені у повному обсязі. Податковий борг в сумі 71213,39 грн виник у зв'язку із несплатою пені, донарахованої за результатами документальної планової виїзної перевірки. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Карат» 14.05.1996 року зареєстроване виконавчим комітетом Хмельницької міської ради (Свідоцтво про державну реєстрацію Серії А00 №833425). З 27.10.1993 року перебуває на обліку в Хмельницькій ДПІ як платник податків.

Відповідно до наказу головного управління ДФС у Хмельницькій області від 28.10.2016 № 678 посадовими особами управління було проведено документальну планову виїзну перевірку стану дотримання ТОВ "Карат" законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2014 по 30.09.2016.

За її результатами згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України на складено акт № 0002/7/22-01-14-08/ та встановлено порушення вимог:

- пункту 2 частини 2 статті 52 МК України від 13.03.2012 №4495-УІ щодо заявлення митної вартості в частині подання органу доходів і зборів достовірних відомостей про визначення митної вартості;

- частини 1 статті 257 МК України в частині декларування точних відомостей про товар, необхідних для здійснення його митного контролю та оформлення;

- пункту 1 частини 1 статті 279 МК України в частині правильності визначення бази оподаткування ввізним митом;

- статті 3 Закону України "Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994" від 28.12.2014 №73-VIII в частині правильності визначення бази оподаткування додатковим імпортним збором;

- пункту 1 статті 190 ПК України від 02.12.2010 №2755-УІ в частині правильності визначення бази оподаткування податком на додану вартість.

Виявлені порушення призвели до заниження податкових зобов'язань зі сплати митних платежів на загальну суму 194 969,49 грн., у тому числі ввізного мита - 1 624,24 грн., додаткового імпортного збору - 15 297,07 грн., податку на додану вартість - 178 048,18 гривень.

Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області на виконання вимог підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України винесені податкові повідомлення - рішення від 17.01.2017 №0001/14-08, 0002/14-08, 0003/14-08 на суму грошових зобов'язань з урахуванням штрафних санкцій, визначених нормами абзаців 1, 2 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, на загальну суму 243 701,64 грн., у тому числі ввізного мита - 2 030,3 грн., додаткового імпортного збору - 19 121,34 грн., податку на додану вартість - 222 550,0 гривень.

За даними інформаційної системи органів ДФС АІС "Податковий блок", 18.01.2017 ТОВ "Карат" сплачені у повному обсязі суми грошових зобов'язань, визначених у зазначених податкових повідомленнях-рішеннях, за кодами класифікації доходів бюджету 15010100 (мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності), 15011100 (додатковий імпортний збір), 14070100 (ПДВ з ввезених на території України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лік. засобів, дозв. для вироб.)

23.02.2017 на адресу позивача надійшла податкова вимога від 17.02.2017 № 29-17 згідно якої за ним рахується сума податкового боргу за кодами бюджетної класифікації 15010100, 15011100, 14070100 на суму 71213 грн. 39 коп. - пеня.

Досліджуючи правомірність податкової вимоги від 17.02.2017 № 29-17, суд враховує наведене нижче.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого у порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, у разі коли платником податків не виконуються умови, визначені п.п.57.2-57.3 ст.57 Кодексу, нараховані грошові зобов'язання після закінчення десятиденного та тридцяти денного терміну набувають статусу податкового боргу.

В силу п.126.1 ст.126 ПК України, яка слугувала правовою підставою для прийняття спірної податкової вимоги, нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до розділу 7 пункту 1 частини 2 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України;

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або органом ДФС під час перевірки такого податкового агента.

Нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

В судовому засіданні були дослідженні надані податкові повідомлення рішення № 0001/14-08 від 17.01.2017 на суму 2030.30 грн., № 0002/14-08 від 17.01.2017 на суму 19 121. 34 грн., № 0003/14-08 від 17.01.2017 на суму 222 550 грн, з яких вбачається, що санкція за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань, які ними визначені, передбачається підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Крім того, представник відповідача не заперечив факт своєчасної сплати позивачем грошового зобов'язання, який підтверджується платіжними дорученнями № № 3100, 3101, 3102 від 18.01.2017 року, наявними в матеріалах справи.

Отже суд дійшов до висновку, що податковим органом було неправомірно донараховано пеню у розмірі 71213,39 грн. та виставлено податкову вимогу №29-17 від 17.02.2017.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, відповідачем не доведена правомірність спірної податкової вимоги №29-17 від 17.02.2017, тому позовні вимоги позивача про її скасування необхідно задовольнити.

У відповідності до ст.94 КАС України у зв'язку з задоволенням позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір слід присудити з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №29-17 від 17.02.2017 на суму 71213,39 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" судовий збір в розмірі 1600 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 березня 2017 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань