Справа № 826/12558/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 березня 2017 року 13:00 справа №826/12558/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А"
доДержавного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Юлії Валеріївни
треті особи1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Житло-Комфорт" 2. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 3. Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 4. ОСОБА_2 5. Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації
провизнання протиправним та скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А" (далі по тексту - позивач, ОСББ "Затишна оселя 17/31А") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Юлії Валеріївни (далі по тексту - відповідач, Державний реєстратор Шпак Ю.В.), за участю третіх осіб - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Житло-Комфорт" (далі по тексту - третя особа 1, ТОВ "Сервіс Житло-Комфорт") та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - третя особа 2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 16484400 від 15 жовтня 2014 року, яким за ТОВ "Сервіс Житло-Комфорт" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення з №1 по №3 групи приміщень №811 загальною площею 57,5 м2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/12558/16 та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - третя особа 3); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа 4) та Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - третя особа 5).

В судовому засіданні 13 лютого 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третіх осіб 1 і 2 проти задоволення позову заперечили; представники третіх осіб 3, 4, 5 до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Державного реєстратора Шпак Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 жовтня 2014 року №16484400 за результатами розгляду заяви представника ТОВ "Сервіс Житло-Комфорт", прийняту 09 вересня 2014 року за реєстраційним номером 8081951, на підставі частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на нежитлові приміщення з №1 по №3 (групи приміщень №811), що розташовані: м. Київ, провулок Коломийський, будинок 17/31-а, за ТОВ "Сервіс Житло-Комфорт" (податковий номер - 37674241).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 жовтня 2014 року №28110183 на підставі вказаного вище рішення Державним реєстратором Шпак Ю.В. запис про державну реєстрацію права власності ТОВ "Сервіс Житло-Комфорт" на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00: нежитлові приміщення з №1 по №3 (групи приміщень №811), за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, будинок 17/31-а, загальна площа 57,5 кв.м. (далі по тексту - нежитлові приміщення).

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, посилаючись на порушення державним реєстратором порядку реєстрації права власності на нерухоме майно, не врахувавши, що приміщення, право власності на яке зареєстровано за ТОВ "Сервіс-Житло-Комфорт", є частиною технічних приміщень підвалу житлового будинку, і є спільною власністю усіх власників квартир та нежитлових приміщень цього будинку.

Відповідач та треті особи 1 і 2 проти позову заперечили з підстав відповідності оскаржуваного рішення вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Треті особи 3, 4, 5 свого відношення до позову не висловили, письмових пояснень до суду не надавали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржуване рішення на предмет його відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі - в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частині першій статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з частиною першою приведеної норми, при державній реєстрації прав та їх обтяжень, прийняттю відповідного рішення передують прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви, а також встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Частиною третьою цієї норми встановлено, що у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 15 вказаного Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також встановлено, що Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

У відповідності до приведеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2010 року №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який був чинний на час спірних правовідносин (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пунктом 6 Порядку документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з пунктом 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 28 цього Порядку встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно частини другої статті 24 цього Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як вбачається із матеріалів справи, 09 вересня 2014 року ТОВ "Сервіс-Житло-Комфорт" подано до органу державної реєстрації прав заяву про реєстрацію права приватної власності, яке виникло на об'єкт - нежитлове приміщення №811 за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, будинок 17/31-а. До заяви додано: докази сплати державного мита; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують повноваження представника заявника; договір №13/09/12/1-1 від 10 вересня 2012 року про залучення інвестиції в реконструкцію, укладеного з ДП "Житлоінбуд" (щодо реконструкції технічного приміщення підвалу (секції 8), що розташований за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, будинок 17/31-а, з виділенням нежитлового приміщення загальною площею загальною площею 57,59 кв.м., акт прийому-передачі від 10 вересня 2012 року між сторонами договору вказаного приміщення; додаткову угоду від 15 липня 2014 року до договору №13/09/12/1-1 від 10 вересня 2012 року, де пункт 1.2 "Об'єкт інвестування реконструкції" викладено у такій редакції - нежитлове приміщення №811 загальною площею 57,5 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, будинок 17/31-а; акт прийому-передачі від 24 липня 2014 року між сторонами договору приміщення №811; технічний паспорт на приміщення; декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 25 квітня 2014 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України; декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 02 липня 2014 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України; листи ДП "Житлоінбуд" щодо переліку інвесторів приміщення, відсутності претензій до інвестора (ТОВ "Сервіс-Житло-Комфорт"); відомості про юридичну особу та керівника заявника; документи, що стосуються будівництва зазначеного будинку, розподілу квартир та нежитлових приміщень, складені між Національною академією наук України, як замовником, та ДП "Житлоінбуд", як інвестором-генпідрядником.

Тобто, з поданого ТОВ "Сервіс-Житло-Комфорт" реєстратору пакету документів вбачається, що останнє звернулося за реєстрацією права власності на реконструйований об'єкт.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Положеннями пунктів 35, 36, 37 Порядку передбачено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Відповідно до положень пункту 50 Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

- документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

- довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

- технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

- завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

- документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

- документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

- документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

Із наведеного вбачається, що до проведення державної реєстрації речових прав державний реєстратор зобов'язаний перевірити комплектність поданих документів, чи відповідають вони вимогам, установленим законом, а також, чи підтверджують вони набуття заявником відповідного права на нерухоме майно. При цьому, при заявленні на реєстрацію права на реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, державний реєстратор повинен пересвідчитись, чи підтверджується документально виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції.

Відповідно до наявної в матеріалах справи технічної документації, а саме експлікації внутрішніх площ та технічного паспорту приміщення загальною площею 57,5 кв. м., яке розташовано в житловому будинку за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а, останнє відносилося до технічних приміщень підвалу 8 секції вказаного житлового будинку. Також, з характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що вказане приміщення оснащено інженерним обладнанням.

В контексті наведеного слід зазначити, що згідно статті 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Тобто, підвал є допоміжним приміщенням, яке, у свою чергу, є неподільним майном.

Згідно з частини першої статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною другою статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і та ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до частин статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З аналізу викладених норм вбачається, що власники квартир багатоквартирного будинку, набуваючи права власності на квартири, автоматично стають співвласниками допоміжних приміщень і приміщень загального користування багатоквартирного будинку.

У Правилах утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зазначено, що допоміжні приміщення житлового будинку - це приміщення, що призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 19 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню.

Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном.

У рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 (справа №1-2/2004) у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що власники приватизованих квартир водночас є і співвласниками допоміжних приміщень багатоквартирного будинку (підвалів, горищ, сходів, колясочних тощо). Таке право у власників квартир виникає з моменту приватизації житла, а тому без їхньої згоди не можна здійснювати будь-які юридичні дії щодо допоміжних приміщень (продавати, здавати в оренду, передавати у користування, перебудовувати тощо).

Підсумовуючи викладені норми та обставини, суд зазначає, що приміщення, право власності на яке зареєстровано за ТОВ "Сервіс Житло-Комфорт", відноситься до допоміжних приміщень.

Власниками таких приміщень, у свою чергу, є співвласники багатоквартирного будинку, яким квартири у цьому будинку належать на праві власності. Підтвердження права власності на такі допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій з боку таких власників.

Водночас, суд зазначає, що при первинній технічній інвентаризації, проведеній у серпні 2011 року, встановлено що будинок за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а складається з 8 секцій і має в своєму складі 434 житлові квартири, підземну автостоянку та 19 нежитлових вбудованих в вбудовано-прибудованих нежилих приміщень.

Як зазначено у листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 19 лютого 2016 року №1913 (И-2016), у матеріалах технічної інвентаризації на будинок за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а немає ніяких приміщень (житлових, нежитлових вбудованих чи вбудовано-прибудованих, прибудованих або допоміжних), позначених, зокрема номером 811.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що реконструкцію технічного приміщення підвалу з виділенням нежитлового приміщення №811 проведено у квітні 2014 року. Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації зареєстровано в липні 2014 року.

Згідно частини першої статті 9, пункту 1 частини другої статті 10 Закону "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку).

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 02 червня 2015 року №К/800/31697/13.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що нежитлове приміщення №811 загальною площею 57,5 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а, право власності на яке зареєстровано за третьою особою 1, відноситься до допоміжних приміщень, а власники таких приміщень є співвласники багатоквартирного будинку, яким квартири у цьому будинку належать на праві власності. Підтвердження права власності на такі допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій з боку таких власників.

Отже, проаналізувавши викладені норми та обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачем, в порушення норм Закону, не дотримано порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, так як власниками приміщень, розташованих у підвальному поверсі багатоквартирного будинку, є власники квартир такого будинку, їх право власності є непорушним.

Доводи та пояснення відповідача і третьої особи 1, викладені ними у письмових запереченнях на позов, не спростовують наведених висновків суду у даній справі та не доводять зворотного.

Водночас суд зазначає, що ОСББ "Затишна оселя 17/31А" 26 лютого 2015 року зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців як юридична особа (), створене співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а та діє від їх імені.

06 березня 2015 року згідно із Протоколом №6 Загальними зборами членів ОСББ "Затишна оселя 17/31А" прийнято рішення щодо здійснення управління житловим комплексом самостійно та прийняття житлового комплексу на баланс ОСББ "Затишна оселя 17/31А".

Відповідно до статті 16 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на момент звернення до суду) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання, крім іншого, захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.

Таким чином, з 06 березня 2015 року позивач представляє інтереси співвласників будинку за адресою: м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а, у тому числі щодо захисту прав на спільне майно будинку, а тому позивач наділений правом звернення до суду із даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому адміністративний позов ОСББ "Затишна оселя 17/31А" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Юлії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 16484400 від 15 жовтня 2014 року, яким за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Житло-Комфорт" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення з №1 по №3 групи приміщень №811 загальною площею 57,5 м2.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко