Справа № 817/1302/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"23" березня 2017 р. Справа № 817/1302/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника позивача: Гуз С.Б.

представника відповідача: Поліщук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" грудня 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Рівнеазот" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови №1299 від 21.07.2016.

В обґрунтування позову зазначило, що 21.07.2016 відповідачем винесено постанову №1299, якою на ПАТ "Рівнеазот" накладено штраф в розмірі 85 000,00 грн. за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення щодо дотримання вимог актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій і сфері централізованого водопостачання та водовідведення та зобов'язано ПАТ "Рівнеазот" до 01.11.2016 усунути порушення. Вважає, що висновки про порушення ПАТ "Рівнеазот" Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою НКРКП від 10.08.2012 № 279, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31.08.2012 за №1468/21780 та застосування НКРЕКП накладення штрафу на позивача безпідставним і таким, що суперечать чинному законодавству. На підставі викладеного позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП № 1299 від 21.07.2016 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1299 від 21.07.2016.

Присуджено на користь позивача Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ПАТ "Рівнеазот" на підставі Ліцензії на право провадження господарської діяльності з централізованого водовідведення серії АГ № 500094 від 15.04.2013, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, займається господарською діяльністю з очистки стічних стоків (централізованого водовідведення).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на підставі наказу № 106 від 13.06.2016 та посвідчення № 99 від 13.06.2016, у період з 04.07.2016 по 18.07.2016, проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ПАТ "Рівнеазот" Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення.

За результатами заходу складено акт №102 від 18.07.2016, яким встановлено порушення пункту 2.1 Ліцензійних умов, зокрема абз.3 ст.14 Закону України "Про природні монополії" щодо обов'язкового виконання суб'єктами природних монополій рішень національної комісії регулювання природних монополій, а саме постанови НКРЕКП № 799 від 16.12.2014 "Про встановлення тарифу на централізоване водовідведення ПАТ "Рівнеазот". В обґрунтування даного порушення в акті перевірки відповідач вказує на те, що при здійснені діяльності з централізованого водовідведення наявні відхилення фактичних витрат ліцензіата від установленої структури тарифу.

21.07.2016 за результатами розгляду Акта на засіданні Комісії, яке було проведено у формі відкритого слухання (за участю представника ПАТ «Рівнеазот») було прийнято постанову НКРЕКП № 1299 «Про накладенню штрафу на ПАТ «Рівнеазот» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення».

Не погодившись із виявленими порушеннями та накладенням штрафу, позивач оскаржив такі дії відповідача до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності прийняття ним постанови "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство "Рівнеазот" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення" від 21.07.2016 № 1299.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

1) Щодо порушення п.2.1. Ліцензійних умов стосовно дотримання вимог актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій і сфері централізованого водопостачання та водовідведення, а саме постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 799 від 16.12.2014 року «Про встановлення тарифу на централізоване водовідведення ПАТ «РІВНЕАЗОТ».

Апелянт зазначає, що зміна структури (корегування) тарифу на централізоване водовідведення на власний розсуд Ліцензіатом не допускається, а такі зміни мають бути затверджені виключно рішенням (постановою) НКРЕКП, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Таке твердження апелянта не заслуговує на увагу, оскільки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» структуру тарифу на власний розсуд не змінювало, а зміна складових елементів, зокрема витрат передбачених структурою тарифу відбулося з причин, які не залежали від ПАТ «РІВНЕАЗОТ» та за власні кошти.

Як пояснив суду представник позивача, з 01.09.2015 р. у відповідності до Закону України від 17.09.2015 р. № 704-//ІІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» зросла заробітна плата працівників на 13,14 %. При тому, що для розрахунку (затвердження) тарифу в 2014 році використовувалися актуальні дані штатних розкладів цеху НіОПСвод станом на 01.12.2013 року.

На час затвердження тарифу на централізоване водовідведення в НКРЕКП 21.05.2014 р., ціна покупної активної електроенергії складала 828,80 грн./тис.кВтгод., але протягом 2014 - 2015 років ціна електроенергії постійно зростала і досягла рівня 1175,81 грн./тис.кВтгод.

Також, зросли ціни на реагенти та допоміжні матеріали: вартість рідкого хлору в планових витратах - 5270 грн./т, а в фактичних - 6564 грн./т. Крім того, за даними Мінфіну індекс інфляції за 2015 рік склав 143,3%.

Суд зазначає, що згідно з п.1.2 Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, ця Процедура застосовується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при встановленні тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення і поширюється на всіх суб'єктів господарської діяльності, які отримали у встановленому законодавством порядку ліцензії на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення.

Пунктом 1.3 Процедури визначено, що ліцензіат - це суб'єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (централізоване водопостачання та водовідведення).

Розділом IV Процедури передбачено, що зміна тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення може бути ініційована як ліцензіатом шляхом надання до Комісії відповідної заяви щодо встановлення тарифів та доданих до неї документів, так і за ініціативою Комісії.

Пунктами 4.1., 4.2. Процедури та пунктом 7 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, встановлено, що у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат, пов'язаних із провадженням ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, з причин, які не залежать від ліцензіата, зокрема збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін і тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, може проводитися перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення.

Як вірно встановлено судом, документи в Національну комісію на затвердження тарифу, подавалися в травні 2014 році, однак після їх затвердження постановою НКРЕКП від 16.12.2014 № 799, складові елементи, що входять в структуру тарифу були змінені з причин, які не залежать від ліцензіата. Зокрема, відбулося збільшення розміру мінімальної заробітної плати, зростання вартості електроенергії та цін на реагенти та допоміжні матеріали, збільшення амортизаційних відрахувань тощо.

Таким чином, з урахуванням наведених вище положень Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, в даному випадку є допустимою зміною структури тарифу централізованого водовідведення протягом строку її дії, оскільки причини таких змін є не залежними від ліцензіата та не могли бути передбачені при затвердженні тарифу.

Крім того апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують перевищення фактичних втрат саме за власні кошти ПАТ «РІВНЕАЗОТ».

Вказане твердження апелянта не заслуговує на увагу, оскільки при проведенні перевірки, ПАТ «РІВНЕАЗОТ» було надано НКРЕКП документи, зокрема копії калькуляцій собівартості по цеху НІОПСВОД за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. та журнал-ордер і Відомість по рахунку 235 «Допоміжне виробництво» за вказаний період, опис вказаних документів зазначений в акті перевірки (сторінка 33) та долучені до матеріалів справи.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6, яка працює заступником головного бухгалтера з фінансового обліку бухгалтерії ПАТ «РІВНЕАЗОТ», в даних документах зазначаються загальні витрати по очистці стічних вод по цеху НІОПСВОД та окремо по ПАТ «РІВНЕАЗОТ», РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» (ліцензійний вид діяльності) та по іншим юридичних і фізичним особах. Отже, під час перевірки НКРЕКП надавалася вся інформація щодо витрат по очистці стоків.

Як вірно встановив суд з наявних в матеріалах справи документів, не зважаючи на причини та обставини зміни структури тарифу та його зростання, фінансування даного збільшення ПАТ "РІВНЕАЗОТ" здійснювало самостійно із власних джерел, не використовуючи додаткового державного фінансування, при цьому розмір тарифу встановленого постановою НКРЕКП № 799 від 16.12.2014, за яким надавались послуги РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" не змінювався.

За таких обставин доводи апелянта з приводу відсутності документів (доказів), що підтверджують перевищення фактичних втрат ПАТ «РІВНЕАЗОТ» за власні кошти, є безпідставними. Крім того, апелянтом не доведено, що вказані витрати ПАТ «РІВНЕАЗОТ» були здійснені з іншого джерела.

Посилання апелянта на те, що порівняння планових і фактичних витрат на очищення стічних вод зазначених в акті здійснювалося згідно поданої ПАТ «РІВНЕАЗОТ» інформації вказаної у формі 8-НКП-ЖКП за 2015 рік, не заслуговує на увагу. Зазначений документ не був предметом розгляду НКРЕКП під час проведення перевірки, оскільки в акті перевірки він відсутній. Більш того, даний документ не був предметом розгляду і в суді першої інстанції, що зважаючи на вказані обставини, свідчить про необґрунтованість доводів апелянта з даного приводу.

Отже, посилання апелянта на інформацію вказану у даній формі лише підтверджує висновок суду про те, що зроблене відповідачем порівняння планових і фактичних витрат на очищення стічних вод є невірним, оскільки в структурі тарифу зазначений обсяг водовідведення РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" й відповідно встановлені витрати на очищення визначеного в постанові НКРЕКП № 799 від 16.12.2014 обсягу стоків, а в показниках фактичних витрат, що використані для аналізу, вказані витрати на очищення всього обсягу промислово-стічних вод, що здійснило ПАТ "РІВНЕАЗОТ" протягом 2015 року.

З вищевикладеного вбачається, що твердження апелянта з даного приводу є безпідставне та таке, що не спростовує висновків суду першої інстанції.

2) Щодо порушення п.8 Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 750, у частині подання органу ліцензування разом із звітами про виконання інвестиційних програм звіту про цільове використання коштів із спеціального рахунка.

Апелянт зазначає, що амортизаційні відрахування вказані в структурі тарифу (Постанова НКРЕКП № 799 від 16.12.2014) мали зараховуватися позивачем на спеціальний рахунок, оскільки дані кошти є джерелом фінансування інвестиційної програми. Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутні підстав перераховувати амортизаційні відрахування на спеціальний рахунок є свідченням порушення судом вимог матеріального права, а саме п.1.3. Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб'єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2012р. № 630 та Постановою НКРЕКП від 14.12.2012 р. № 381.

Таке твердження апелянта не заслуговує на увагу, оскільки вказане порушення стосовно не перераховування амортизаційних відрахувань на спеціальний рахунок, комісією не встановлене і в акті перевірки не відображене. Більш того, у позивача відсутні правові підстави, а саме інвестиційна програма на 2015 рік, щоб здійснювати перераховування коштів на спеціальний рахунок.

Відповідно до п.1.1. Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб'єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2012 р. № 630 та Постановою НКРЕКП від 14.12.2012 р. N 381 (далі Порядок 630/381), цей Порядок установлює механізм розроблення, затвердження, погодження, схвалення інвестиційних програм суб'єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення з метою визначення обґрунтованості запланованих ними капіталовкладень та/або витрат у структурі інвестиційної складової тарифів на централізоване водопостачання та/або водовідведення за регульованим тарифом на принципах економічної доцільності, а також цільового використання коштів цими суб'єктами.

Пунктом 1.3. Порядку 630/381 встановлено, що джерела фінансування інвестиційної програми (далі - джерела фінансування) - кошти, отримані ліцензіатом від провадження ліцензованої діяльності, за рахунок яких здійснюється фінансування заходів інвестиційної програми, зокрема амортизаційні відрахування, виробничі інвестиції з прибутку, кошти в обсязі, передбаченому в установлених тарифах для виконання інвестиційних програм.

Згідно ст.1 Закону України, "Про питну воду та питне водопостачання" та абз.3 п.3 Постанови 869, інвестиційна програма - комплекс заходів, затверджений в установленому порядку, для підвищення рівня надійності та забезпечення ефективної роботи систем централізованого водопостачання і водовідведення, який містить зобов'язання суб'єкта господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення щодо будівництва (реконструкції, модернізації) об'єктів у цій сфері, поліпшення якості послуг, з відповідними розрахунками та обґрунтуваннями, а також зазначенням джерел фінансування та графіка виконання.

Отже, саме інвестиційна програма визначає джерела фінансування та графік їх виконання, а оскільки інвестиційна програма на 2015 рік для ПАТ "РІВНЕАЗОТ" не затверджувалась (протокол Комісії від 04.11.2014 р. наявний в матеріалах справи), то відповідно були відсутні підстави перераховувати кошти на спеціальний рахунок. За відсутності інвестиційної програми, вимоги п. 1.3. Порядку 630/381 на ліцензійну діяльність ПАТ «РІВНЕНАЗОТ» не можуть поширюватися, а тому доводи апелянта щодо порушення судом вимог п.1.3. Порядку 630/381 є безпідставні та необґрунтовані.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що нарахування амортизації на основні фонди, які закріплені за дільницею очистки промислово стічних вод цеху НіОПСВод, проводиться щомісяця та відображається в складі загальновиробничих витрат, які в свою чергу, є складовою виробничої собівартості послуг по очистці промислових стічних вод, що обумовлено структурою тарифу на централізоване водовідведення ПАТ "РІВНЕАЗОТ" (додаток до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.12.2014 р № 799).

У 2015 році було нараховано амортизації на основні фонди, які закріплені за дільницею очистки промислово стічних вод цеху НіОПСВод , на суму 1 007 880 грн. 65 коп. та відображено по бухгалтерському обліку відповідними проведеннями:

- нарахована амортизація обладнання допоміжного виробництва

Дт 914 Кт 131 176 805 грн. 40 коп.

- нарахована амортизація будівель та споруд допоміжного виробництва

Дт 914 Кт 131 831 075 грн. 25 коп.

У виробничій собівартості послуг по очистці промислових стічних вод ВКГ РОВКП Рівнеоблводоканал сума амортизації становить 927 500 грн. 57 коп.

У 2015 році ПАТ "РІВНЕАЗОТ" було проведено поточні ремонти обладнання допоміжного виробництва, яке закріплено за дільницею очистки промислових стічних вод цеху НіОПСВод на суму 536 078 грн. 78 коп.

В підтвердження вказаних фактів свідок надала суду оборотно-сальдові відомості та акти приймання-здачі відремонтованих та реконструйованих об"єктів по цеху НіОПСВод за вказаний період.

Крім того, апелянт вважає висновок суду про те, що окрема форма та строки подачі звіту про цільове використання коштів із спеціального рахунка жодним нормативним актом не передбачено, є хибним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. При цьому, апелянт посилаючись на п. 8 Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у

сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 09.10.2013 р. № 750 (далі Порядок 750), вказує на те, що звіт про цільове використання коштів із спеціального рахунка подається в довільній формі, а тому затвердження окремої форми для нього не потрібно.

Однак, таке твердження апелянта не заслуговує на увагу, оскільки в жодному нормативному акті також не передбачено, що такий звіт повинен подаватися в довільній формі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 Порядку 750 орган ліцензування здійснює контроль за цільовим використанням ліцензіатами коштів із спеціальних рахунків. Для здійснення контролю ліцензіати подають органу ліцензування разом із звітами про виконання інвестиційних програм звіт про цільове використання коштів із спеціального рахунка.

Відповідно до п.1.4. Правил організації звітності, що подається до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг затверджених постановою НКРЕКП, від 11.10.2013 № 202, ліцензіати зобов'язані подавати такі форми звітності, зокрема щодо інвестиційної програми: № 9-НКП-інвестиції вода (квартальна) "Звіт щодо виконання інвестиційної програми ліцензіатами у сфері централізованого водопостачання та водовідведення"; № 12-НКП-інвестиції вода підсумковий "Підсумковий звіт щодо виконання інвестиційної програми ліцензіатами у сфері централізованого водопостачання та водовідведення".

На виконання вищезазначених норм, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" вказані звіти щодо інвестиційної програми своєчасно подало НКРЕКП (копії наявні в матеріалах справи). З досліджених доказів встановлено, що у зазначених звітах (N9 9-НКП, № 12-НКП) вказується підсумкова інформація в гривнях за відповідний період, яка дозволяє проаналізувати цільове використання коштів по інвестиційній програмі.

Отже, як вірно встановлено судом, окремої форми та строків подачі звіту про цільове використання коштів із спеціального рахунка жодним нормативним актом не передбачено, а на сайті НКРЕКП така форма звіту відсутня. Також відсутня будь-яка згадка в нормативних документах про подачу такої звітності у довільній формі. За таких обставин вимога відповідача про надання звітності, форма та строки подачі якої законом не передбачені, є протиправною.

Водночас, ПАТ «РІВНЕАЗОТ» своєчасно повідомило НКРЕКП листом вих. № 5200 від 22.12.2015 р. (копія листа наявна в матеріалах справи), що у зв'язку з відсутністю інвестиційної програми на 2015 рік, рух коштів по спеціальному рахунку у 2015 році не здійснювався. На підтвердження цього, під час перевірки НКРЕКП було надано виписку з банку (копія знаходиться в матеріалах справи).

За таких обставин та як вірно встановлено судом, вказане в акті перевірки порушення Ліцензійних умов, а саме пункту 8 Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, не пов'язане з невиконанням будь яких дій або бездіяльністю ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

З вищевикладеного вбачається, що твердження апелянта з даного приводу є необґрунтоване та безпідставне.

3) Щодо порушення абз.2 пп.12.4.1 п.12.4 глави 12 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05 липня 1995 року № 30, щодо організації у складі виробника спеціальної інспекції з контролю за скидом стічних вод підприємствами (інспекції промислового водовідведення), та зобов'язання ПАТ «РІВНЕАЗОТ» усунути дане порушення.

Апелянт посилається на те, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції безпідставно зазначив, що абз.2 пп.12.4.1 п.12.4 глави 12 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, не може поширюватися на діяльність ПАТ «РІВНЕАЗОТ».

Таке твердження апелянта є безпідставне, оскільки вказана норма не застосовується до ліцензійної діяльності ПАТ «РІВНЕАЗОТ» в частині здійснення очищення стічних вод.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 № 222-Х/ІII, якщо суб'єкт господарювання провадить вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, не в повному обсязі, а частково, ліцензійні умови поширюються на ліцензіата лише в частині, що встановлює вимоги до провадження цієї частини виду господарської діяльності. Аналогічні положення були закріплені в ч.8 ст.8 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775, що діяв на момент видачі ліцензії.

Так, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" здійснює господарську діяльність на яку поширюються ліцензійні умови лише в частині очищення стічних вод, а такий вид діяльності регулюється пп.3.4.6 п.3.4. "Технологічні вимоги" Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення затверджених постановою НКРКП від 10.08.2012 № 279.

Суб'єкти господарської діяльності, які здійснюють централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод, повинні: дотримуватися вимог Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 1999 року № 465; мати технологічний регламент з експлуатації споруд та мереж, призначених для очищення стічних вод, затверджений керівником суб'єкта господарювання; проводити лабораторно-виробничий контроль відповідно до Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 21.07.1995 за № 231/767, або мати договір на проведення таких робіт з атестованими лабораторіями інших організацій; мати атестовану лабораторію, яка здійснює виробничий контроль, або договір на виконання таких робіт з атестованими лабораторіями інших організацій; забезпечувати наявність виробничо-технічної бази, необхідної для експлуатації споруд та мереж, призначених для очищення стічних вод; проводити планово-попереджувальні ремонти об'єктів з очищення стічних вод відповідно до вимог законодавства; проводити технологічний контроль за роботою водовідвідних систем відповідно до Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 21.07.1995 за № 231/767; здійснювати очищення стічних вод із застосуванням приладів обліку.

Загалом зважаючи на вимоги пп.3.4.6, п.3.4. Ліцензійних умов, на діяльність ПАТ "РІВНЕАЗОТ" в частині очистки стічних вод, поширюється розділ 13 "Очисні споруди каналізації" Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгосп, від 05.07.1995 №30. Підпунктом 13.1.1. вказаних правил визначено, що основними завданнями експлуатації очисних споруд каналізації є, зокрема: систематичний лабораторно-виробничий і технологічний контроль роботи очисних споруд.

На виконання положень пп.13.5.1. - 13.5.5. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, на ПАТ "РІВНЕАЗОТ" створена відповідна лабораторія, яка діє на підставі положення про лабораторію цеху нейтралізації і очистки промислових стічних вод центрального відділу технічного контролю від 13.09.2010. Лабораторія з даного виду діяльності атестована, що підтверджується свідоцтвом про атестацію реєстраційний № 06544-5-3-201-ВЛ від 26.11.2010 та свідоцтвом про атестацію реєстраційний № 24/3-48-ВЛ від 30.11.2015, та проводить, аналітичний контроль цеху нейтралізації і очистки промислових стічних вод, згідно з графіком погодженим Начальником відділу інструментального контролю Держекоінспекції в Рівненській області від 28.12.2010.

Як вірно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ліцензійну діяльність ПАТ «РІВНЕАЗОТ» здійснює у відповідності до вимог пп.3.4.6, п. 3.4 Ліцензійних умов та розділу 13 "Очисні споруди каналізації".

Водночас, посилання апелянта на порушення ПАТ «РІВНЕАЗОТ» пп.12.4.1, п.12.4 глави 12 "КАНАЛІЗАЦІЙНІ МЕРЕЖІ" Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгосп, від 05.07.1995 № 30 (надалі Правил № 30), є безпідставне.

Згідно з пп.12.1.1. п.12.1. вказаних Правил № 30, завдання технічної експлуатації каналізаційних мереж - каналізаційна мережа повинна забезпечити безперебійне і надійне приймання та відведення стічних вод з території населеного пункту до місця їх очищення та використання в різних цілях.

Відповідно до пп.12.4.1, п.12.4 Правил № 30, нагляд за експлуатацією систем водопостачання і каналізації абонентів, локальних очисних споруд персонал виробника повинен здійснювати згідно із затвердженими Мінжитлокомунгоспом Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України. Для здійснення цього нагляду в складі виробника організовується спеціальна інспекція з контролю за скидом стічних вод підприємствами (інспекція промислового водовідведення).

Таким чином, інспекції промислового водовідведення створюється виключно для контролю за скидом стічних вод підприємствами у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України.

Водночас в акті перевірки НКРЕКП самостійно наголошує, що ПАТ "РІВНЕАЗОТ" не має на балансі системи місцевого водопроводу і каналізації, і не здійснює контроль за скидом стічних вод підприємствами у міські системи каналізації, а також, що ПАТ "РІВНЕАЗОТ" не має зовнішніх мереж централізованого водовідведення та підключених до них мереж інших споживачів.

За таких обставин, як вірно встановлено судом, вимоги пп.12.4.1 п.12.4 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України не можуть поширювати свою дію на діяльність ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

Крім того, апелянт вказує на те, що згідно наданих йому рахунків містяться розрахунки за надані послуги з централізованого водовідведення споживачам, юридичним та фізичним особам. Таке твердження апелянта не відповідає дійсним обставинам справи.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що сектором НКРЕКП встановлено факт відсутності, на балансі позивача відповідних споруд (мереж), що стосуються централізованих систем водовідведення в тому числі каналізаційних мереж населених пунктів. Тобто, відповідач підтверджує, що очищення стічних вод без задіяння систем централізованого водовідведення не підлягає ліцензуванню.

Оскільки рахунки виписані ПАТ "РІВНЕАЗОТ" безпосередньо на очистку стічних вод то відповідно надання такої послуги не є централізованим водовідведенням. Надані Позивачем послуги по очистці стоків ТОВ "Вассма Рітейл", ОСОБА_7, ТОВ "Карат", ПФ "Терміт", УДППЗ "Укрпоша"», ОСОБА_8 не підпадають під дію ліцензійних умов, а відтак не відносяться до ліцензійної діяльності ПАТ "РІВНЕАЗОТ" та не потребують створення окремої інспекції промислового водовідведення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що стічні води, які поступають з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» на очисні споруди ПАТ «РІВНЕАЗОТ» уже контролюються створеною в них інспекцією з контролю за скидом стічних вод підприємствами, що підтверджується листом № 2818 від 23.09.2016 р. (копія листа знаходиться в матеріалах справи).

З вищевикладеного вбачається, що абз.2 пп.12.4.1 п.12.4 глави 12 Правил № 30 щодо створення інспекції промислового водовідведення, на ліцензійну діяльність ПАТ «РІВНЕАЗОТ» в частині очистки стоків не поширюється, а тому не потребує створення інспекція промислового водовідведення.

Отже, твердження апелянта з даного приводу є безпідставне та не обґрунтоване.

4) Щодо порушення пп.2.2.1 п.2.2 Ліцензійних умов стосовно відсутності у ліцензіата договорів (попередніх договорів) зі споживачами відповідно до чинного законодавства та зобов'язання ПАТ «РІВНЕАЗОТ» усунути дане порушення.

Апелянт зазначає, що згідно наданих йому рахунків містяться розрахунки за послуги з централізованого водовідведення споживачам, юридичним та фізичним особам. За таких обставин апелянт вважає, що ненадання договорів про надання послуг з централізованого водовідведення споживачам, свідчить про їх відсутність та є порушенням пп.2.2.1, п.2.2. Ліцензійних умов.

Відповідно до пп.2.2.1 п. 2.2. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення можливе при виконанні, зокрема умов щодо наявності у ліцензіата договорів (попередніх договорів) зі споживачами відповідно до чинного законодавства.

Оскільки, як уже зазначалося вище та підтверджено актом перевірки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не має зовнішніх мереж централізованого водовідведення та підключених до них мереж інших споживачів, то відповідно пп.2.2.1 п.2.2. Ліцензійних умов на ліцензійну діяльність ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не поширюється за виключенням договірних відносин з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» на балансі якого наявні мережі централізованого водовідведення, колектори, трубопроводи тощо, по який зокрема здійснюється подача стоків на очисні споруди ПАТ «РІВНЕАЗОТ». Договір з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» під час перевірки, відповідачу надавався (копія наявна в матеріалах справи).

Крім того, рахунки на які посилається відповідач виписані на «стічні води», тобто на очистку стічних вод, при цьому дані послуги надаються без задіяння систем (мереж) централізованого водовідведення, а поставляються автомобільним транспортом.

Отже, надання юридичним та фізичним особам послуг по очистці стоків не відноситься до ліцензійних умов ПАТ «РІВНЕАЗОТ». Відтак, як вірно встановлено судом пп.2.2.1., п.2.2. Ліцензійних умов на господарські відносини між ПАТ «РІВНЕАЗОТ» та вказаними юридичним і фізичним особами не поширюється, а тому не може вважатися порушенням пп.2.2.1, п. 2.2. Ліцензійних умов.

Водночас, договори між вказаними особами та ПАТ «РІВНЕАЗОТ» про надання послуг укладені (копії договорів наявні в матеріалах справи).

З вищевикладеного вбачається, що твердження апелянта з даного приводу є безпідставне та не обґрунтоване.

5) Щодо порушення пп.2.2.2 п.2.2 Ліцензійних умов у частині ведення бухгалтерського обліку господарської діяльності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку шляхом виділення пріоритетних звітних господарських сегментів окремо з: централізованого водовідведення (відведення та/або очищення комунальних та інших стічних вод); кожного з інших видів діяльності.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції щодо скасування цього порушення хибно погодився з позицією позивача.

Таке твердження апелянта є безпідставне, оскільки доходи, витрати за ліцензійним видом діяльності, стосовно очистки стічних вод, які поступають від РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» обліковуються на ПАТ «РІВНЕАЗОТ» окремо від інших видів господарської діяльності (послуг) із застосуванням програми 10 Підприємство версія 7.

Слід зауважити, що під час перевірки, Комісія вимагала у позивача надання саме загальних відомостей витрат та доходів по очистці стоків, які відповідно позивачем були надані.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що програма 1С Підприємство версія 7, за допомогою якої ведеться бухгалтерський облік на ПАТ «РІВНЕАЗОТ», дозволяє вести та формувати інформацію про доходи та витрати в частині очистки стічних вод, як окремо з виділенням ліцензійного виду діяльності ПАТ «РІВНЕАЗОТ» так і без її виділення формуючи загальні відомості.

Щодо обліку витрат.

Облік витрат по наданню послуг з очищення стічних вод на ПАТ «РІВНЕАЗОТ», ведеться на рахунку 23 «Виробництво» субрахунку 235 «Допоміжне виробництво».

Відповідно до вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999 р. (надалі Інструкція 291), інструкція спрямована на забезпечення єдності відображення однорідних за змістом господарських операцій на відповідних синтетичних рахунках і субрахунках.

Згідно рахунку 23 "Виробництво" Інструкції 291, цей рахунок призначений для узагальнення інформації про витрати на виробництво продукції (робіт, послуг). Зокрема, цей рахунок використовується для обліку на окремих субрахунках витрат: підприємств, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та ведуть окремий облік витрат за кожним видом діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Так, відповідно до журналів ордерів і відомостей по субрахунку 235 «Допоміжне виробництво» за відповідний місяць (копії наявні в матеріалах справи), на вказаному субрахунку обліковуються загальні витрати по очистці промислово-стічних вод цеху НіОПСВОД.

Згідно абз.5 Інструкції 291, аналітичний облік за рахунком 23 "Виробництво" ведеться за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється. На великих виробництвах аналітичний облік витрат може вестися за підрозділами підприємства та центрами витрат і відповідальності.

Так, інформація вказана на субрахунку 235 «Допоміжне виробництво», більш детально з розшифровкою по статях витрат, відображається в документі «Калькуляция себестоемости» за відповідний місяць (копії наявні в матеріалах справи). В аналітичному обліку зазначено загальні витрати по очистці стічних вод по цеху НІОПСВОД та окремо по ПАТ «РІВНЕАЗОТ», РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» (ліцензійний вид діяльності) та по іншим юридичних і фізичним особах.

В підтвердження зазначених доводів свідок надала суду проводки між вказаними рахунками.

Отже, аналітичний облік витрат по наданню послуг з очищення стічних вод на ПАТ «РІВНЕАЗОТ», що відноситься до ліцензійного виду діяльності ведеться окремо в розрізі статті витрат «Очистка промислово-стічних вод» і місце виникнення затрат (цех НіОПСВОД) та відображається на рахунку 23 «Виробництво» субрахунку 235 «Допоміжне виробництво».

Щодо обліку доходів.

Облік доходів від реалізації послуг з очищення стічних вод, ведеться ПАТ «РІВНЕАЗОТ» на рахунку 70 «Доходи від реалізації» та субрахунку 7032 «Дохід від реалізації робіт і послуг».

Згідно абз.8 рахунку 70 Інструкції 291, аналітичний облік доходів від реалізації ведеться за видами (групами) продукції, товарів, робіт, послуг, регіонами збуту та/або іншими напрямками, визначеними підприємством.

Так, система 1С Підприємство версія 7, дає можливість для аналізу доходів, окремим звітом «Проводки між рахунками 3613 і 7032» отримати потрібну інформацію в розрізі контрагентів, договорів, статей доходів та місця виникнення затрат.

Система 1С Підприємство версія 7, згідно проводки між рахунками 3613 і 7032 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, може сформувати аналітичну довідку, як окремо по контрагенту так і разом з іншими контрагентами (копії наявні в матеріалах справи).

Отже, аналітичний облік доходів від реалізації послуг з очищення стічних вод, ведеться окремо за видом послуги в розрізі статті доходів 70 «Очистка промислових стічних вод» та відображається на рахунку 70 «Доходи від реалізації» субрахунку 7032 «Дохід від реалізації робіт і послуг».

З вищевикладеного вбачається та як вірно встановлено судом, бухгалтерський облік витрат та доходів по наданню послуг з очищення стічних вод РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», що відноситься до ліцензійного виду діяльності ПАТ «РІВНЕАЗОТ», ведеться окремо. Відтак, посилання апелянта на порушення ПАТ «РІВНЕАЗОТ» пп.2.2.2 п.2.2 Ліцензійних умов у частині ведення бухгалтерського обліку є безпідставне та необґрунтоване.

6) Щодо порушення підпункту 3.5.1 пункту 3.5 Ліцензійних умов стосовно не повідомлення органу ліцензування про всі зміни даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії; у разі виникнення таких змін протягом десяти робочих днів подання до органу ліцензування відповідного повідомлення в письмовій формі разом з документами або їх засвідченими в установленому порядку копіями, які підтверджують зазначені зміни.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно зазначено, що виявлене порушення НКРЕКП, самостійно ПАТ «РІВНЕАЗОТ» усунуто до початку перевірки, а також вважає, що судом невірно застосовано положення ст.250 ГК України, оскільки постанова НКРЕКП № 1299, яка є предметом розгляду, була прийнята 21.07.2016 р., тобто в межах строку визначеного ст.250 ГК України.

В акті перевірки відповідачем вказано що, про зміни стосовно наявності атестованої лабораторії, яка здійснює виробничий контроль або договору на виконання таких робіт атестованими лабораторіями інших організацій та відомостей про відповідність чисельності персоналу та його освітнього і кваліфікованого рівня ліцензіат повідомив орган ліцензування не у встановлений термін.

Згідно п.1 Відомостей про наявність акредитованої лабораторії, яка додавалася до заяви про видачу ліцензії, вказано, що свідоцтво № 06544-5-3-201- ВЛ чинне до 26.11,2015, тобто дата спливу чинності свідоцтва про атестацію лабораторії, відповідачу було відомо.

Відповідно до ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, оскільки кінцева дата чинності свідоцтва про атестацію лабораторії була відома відповідачу, то відповідно після спливу вказаної дати, відповідач мав право застосувати до позивача штрафні санкції шляхом винесення відповідної постанови не пізніше як протягом шести місяців, натомість оскаржувана постанова винесена лише 21.07.2016 після закінчення вказаного шестимісячного строку.

Відповідно до п.п.5.18. 5.19. Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженого постановою НКРЕКП від 10.08.2012, № 283 (далі Порядок 283), у разі усунення ліцензіатом до розгляду органом контролю порушень ліцензійних умов, виявлених перевіркою, що обов'язково підтверджується відповідними документами, СПДН за погодженням з керівником органу контролю долучає акт перевірки до особової справи ліцензіата, яка надалі зберігається в архіві органу контролю. У разі усунення ліцензіатом до розгляду органом контролю окремих порушень ліцензійних умов, виявлених перевіркою, що обов'язково підтверджується відповідними документами, на розгляд виносяться тільки ті порушення, що не були усунуті.

Отже, виявлене порушення, самостійно усунуто позивачем до початку перевірки, що підтверджується листом № 1486 від 27.04.2016 (копія наявна в матеріалах справи), а тому в розумінні п.п.5.18. 5.19. Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженого постановою НКРЕКП від 10.08.2012 № 283, виявлені зауваження не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, відповідно до абз.3 ч.1 ст.17 Закону України "Про природні монополії" Національні комісії регулювання діяльності суб'єктів природних монополій накладають штрафи на суб'єктів природних монополій за: невиконання або несвоєчасне виконання рішень органів, які регулюють діяльність суб'єктів природних монополій, та порушення умов та правил здійснення підприємницької діяльності у сферах природних монополій та на суміжних ринках (ліцензійних умов) - у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 000,00 грн.).

Однак, диспозиція абзац. 3 ч.1 ст.17 Закону України "Про природні монополії'", згідно якої НКРЕКП накладено штраф в сумі 85 000,00 грн. не передбачає встановленого НКРЕКП порушення пп.3.5.1 п.3.5 Ліцензійних умов стосовно не повідомлення органу ліцензування про всі зміни даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії.

З вищевикладеного вбачається, що судом першої інстанції при розгляді вказаного порушення в повному обсязі досліджено всі обставини справи та вірно застосовано вимоги ст.250 ГК України та п.п.5.18., 5.19 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженого постановою НКРЕКП від 10.08.2012, № 283. Відтак, твердження апелянта щодо даного порушення є безпідставне та необґрунтоване.

7) Щодо порушення пункту 3.7 Ліцензійних умов стосовно не цільового використання коштів, обсяги яких передбачені структурою тарифів, одержаних у результаті провадження ліцензованої діяльності.

Відповідач з висновком суду щодо цього порушення не погоджується, вказуючи на те, що перевіркою встановлено невідповідність фактично понесених впродовж періоду з 01.01.2015 по 31.12.2015 витрат обсягам витрат, передбаченим структурою тарифу на централізоване водовідведення, встановленої постановою НКРЕКП № 799 від 16.12.2014,

При цьому апелянт вважає, що фактичне відхилення загальних витрат з централізованого водовідведення від планової структури тарифу складає 43,2%, свідчить про нецільове використання коштів та є порушенням п.3.7. Ліцензійних умов стосовно не цільового використання коштів, обсяги яких передбачені структурою тарифів, одержаних у результаті провадження ліцензованої діяльності.

Згідно п.3.7 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення затверджених постановою НКРЕКП за № 279 від 10.08.2012 та зареєстрованих в МЮ України за N 1468/21780 від 31.08.2012 р., Ліцензіат забезпечує цільове використання коштів, обсяги яких передбачені структурою тарифів, одержаних у результаті провадження ліцензованої діяльності.

З пункту 3.7. зазначених Ліцензійних умов слідує, що порушення вказаного пункту можливе лише у випадку нецільового використання коштів. Проте, як було встановлено судом в акті перевірки від 18.07.2016 року N 102 не наведено жодних таких фактів, а перевищення позивачем витрат з причин, які не залежать від ліцензіата, а саме збільшення розмірів мінімальної заробітної плати, амортизаційних відрахувань, тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси за власні кошти не може розцінюватися як порушення пункту 3.7. вказаних Ліцензійних умов, тим більше, що таке перевищення здійснено за власні кошти.

Таким чином, посилання апелянта на порушення ПАТ «РІВНЕАЗОТ» п.3.7. Ліцензійних умов стосовно не цільового використання коштів, є безпідставне та необґрунтоване.

Частиною 2 ст.218 ГК України передбачено, що учасник господарських правовідносин не відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності якщо ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення і не несе господарсько-правову відповідальність у разі, якщо належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.238 ГК України, застосування адміністративно-господарських санкцій (заходів організаційно-правового або майнового характеру) до суб'єктів господарювання спрямоване на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Публічне акціонерне товариство "РІВНЕАЗОТ" м.Рівне - 17,33017

3- відповідачу: Національна комісія,що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вул.Смоленська,19,м.Київ 57,03057

- ,