Справа № 569/1837/17
Суддя: Ковальов І.М.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1837/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Рівне про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до управління патрульної поліції у м.Рівне про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №122670 від 29 січня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.121 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 січня 2017 року він рухався на автобусі «ХАЗ» д.н. НОМЕР_1 по маршруту в м.Рівне. Близько 18 год. в м.Рівне на вул.Млинівській, 5 його було зупинено та складено на нього постанову серії АР №122670. Інспектор поліції сказав, що він рухався в автобусі в якому не горіли задні габаритні вогні. Він пояснив інспекторові, що перед початком руху перевірив справність агрегатів автомобіля, в тому числі і світлових приладів. Перед початком руху він увімкнув світло передніх фар та габаритні вогні, також продемонстрував, а інспектор переконався, що вмикач габаритних вогнів знаходиться в активному стані. Під час руху він не зупинявся, оскільки не було потреби. Помітити під час руху, що габаритні вогні не світять він фізично не міг, тому і не міг усунути дану несправність. Він водій зі значним стажем керування, тому суворо дотримується вимог правил дорожнього руху, про що свідчить відсутність застосування до нього адміністративних стягнень за порушення ПДР. Враховуючи досвід керування, в нього в автобусі завжди є в запасі електролампочки та запобіжники. В присутності інспектора він попросив дати йому можливість здійснити заміну лампочок або запобіжника та продовжити рух. Однак його пояснення працівник ДПС не прийняв до уваги, а виніс постанову про адміністративне стягнення, якою його притягнуто до відповідальності за те, що він експлуатував автобус, в якому не горіли задні габаритні вогні (тобто не працювали світлові прилади).

Враховуючи недоведеність правомірності винесеної поліцейським постанови про адміністративне правопорушення вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Тому з цих підстав просить суд заявлені позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Суду пояснив, що інспектор у відповідності до вимог чинного законодавства та Правил дорожнього руху виявивши адміністративне правопорушення виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі. В підтвердження своїх пояснень надав суду у якості доказу відеозапис з місця події, який повністю спростовує пояснення позивача та просив суд у задоволені позову позивачу відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №122670 від 29 січня 2017 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ХАЗ д.н. НОМЕР_1 з технічними несправностями, порушивши вимоги п.31.6.Б ПРД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП, Постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлені безсумнівні докази тих обставин, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.31.6.Б Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Із наданого представником відповідача в судовому засіданні диску відеофіксації нагрудною відеокамерою вчиненого ОСОБА_1 порушення, який був оглянутий в судовому засіданні, слідує, що під час керування позивачем транспортним засобом не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів.

Частина 2 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації та тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється неправомірною є недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Рівне про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :