Справа № 751/11296/16-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Лічевецький І.О., Мельничук В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.01.2017 року та ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.12.2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України про: визнання неправомірними дій щодо відмови провести перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням посадового окладу та надбавок працюючому державному службовцю відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, у редакції, що визначала розмір пенсії у відсотках на момент призначення пенсії - 90%, з 01 травня 2016 року із суми заробітної плати, включивши до розрахунку зарплати, з якої буде здійснено перерахунок пенсії, всі складові зарплати державного службовця, а саме: посадовий оклад, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі, відповідно до довідки Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації від 13 вересня 2016 року №01-23/2964; інших сум надбавок, які вже встановлені, а саме: надбавки за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи і премії (постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №751/5501/16-а від 15.06.2016 року, та інші виплати (індексація) постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі 751/5968/15/а від 24.06.2015року, скоригувавши їх на рівень зростання посадових окладів, що передбачене п.2 до Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, затвердженої наказом Міністерства праці і соціальної політики України 11.08.2003 року №226/509; виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.12.2016 року відкрито скорочене провадження у справі, позовні вимоги про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині, за період з 01.05.2016 року по 20.06.2016 року, залишено без розгляду.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.01.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою та ухвалою суду в частині, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Справа розглянута згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 31.08.2011 року перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України, отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу», в розмірі 90% суми заробітної плати.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 14.09.2016 року про проведення перерахунку пенсії, у зв'язку із підвищенням з 01 травня 2016 року заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», додавши довідку Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації від 13 вересня 2016 року №01-23/2964.

Листом від 17.10.2016 року відповідач повідомив позивача про відмову в проведенні перерахунку пенсії (а.с.17).

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Колегія суддів, при розгляді даної апеляційної скарги вказує на те, що Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Судом першої інстанції вірно враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Відтак, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Стосовно вимоги апелянта про скасування ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.01.2017 року, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять вказаної ухвали. Натомість, суд апеляційної інстанції вказану вимогу тлумачить, як факт непогодження апелянта з ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.12.2016 року, якою серед іншого, залишено без розгляду позовні вимоги в частині за період з 01.05.2016 року по 20.06.2016 року.

Водночас, апеляційна скарга не містить жодних доводів та обґрунтувань на спростування позиції суду першої інстанції, яка викладена в оскаржуваній ухвалі Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.12.2016 року.

Крім того, суд першої інстанції, залишаючи позовні вимоги в частині без розгляду, правомірно діяв на підставі вимог статей 99, 100 КАС України, з огляду на подання позову, який містить вимоги про визнання неправомірними дій за період, який перевищує шість місяців, з урахуванням того, що позивач мав би звернутись в межах процесуального строку, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України. А тому, відсутні законні підстави для скасування ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.12.2016 року.

Отже, враховуючи все викладене, Управління Пенсійного фонду, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії після 01.05.2016 року, не мало правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, а висновки суду першої інстанції відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Жодних обгрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та доводили факт порушення вимог закону відповідачем, апелянтом не наведено, а доказів такого не надано.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України надав до суду належні докази правомірності своїх дій, та обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 16.01.2017 року та ухвалі від 23.12.2016 року, та не можуть бути підставою для їх скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову та ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 98, 160, 186, 195, 198, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.01.2017 року та ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.12.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.