Справа № 698/76/17
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №698/76/17
У Х В А Л А

Іменем України

28.03.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Сакун Д. І.,

при секретарі Матвієнко А. А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Звенигородка Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про поновлення виплати пенсії,

встановив

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про поновлення виплати пенсії.

До початку судового розгляду справи по суті головуючою суддею у справі заявлено самовідвід, який мотивовано тим, що постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2015 року яка була винесена суддею Сакун Д. І. по справі №698/1064/15-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про поновлення виплати пенсії було відмовлено. Підстави позову у вказаній справі були аналогічні підставам позову у даній справі. Предмет позову у справі №698/1064/15-а є тотожним з предметом позову у даній справі. Проте у справі що розглядається предметом позову визначено інший (більш точний) період.

При винесенні постанови у справі №698/1064/15-а суддею Сакун Д. І., як головуючою, було зроблено висновок, що у задоволенні адміністративного позову з заявлених підстав необхідно відмовити.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2015 року було скасовано, та винесено нову про задоволення позову.

Крім того обгрунтовуючи даний адміністративний позов позивач посилається на постанову у справі №698/1064/15-а, фактично заявляючи тотожні вимоги.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Частиною 1 статті 126 Конституції України передбачено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ «Другий показник. Обєктивність» Бангалорські принципи поведінки суддів).

Однією з процесуальних форм забезпечення об'єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках.

Як випливає зі змісту норм КАС України, відвід (самовідвід) судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Також, Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов'язковими для виконання Україною. Устатті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Також у справі Гаусшильдта проти ОСОБА_6 (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм,враховуючи, що самовідвід є вмотивованим, заявлений до початку судового розгляду справи по суті, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, заявлений по справі самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 15-1, 27, 30-32 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Сакун Д. І. про самовідвід задовольнити.

Справу № 698/76/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про поновлення виплати пенсії, передати для визначення складу суду автоматизованою системою документообігу Звенигородського районного суду Черкаської області.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Сакун Д. І.