Справа № 159/4966/16-а,2-а/159/79/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Справа № 876/2690/17

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2017 року у справі за її позовом до Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ :

27 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати неправомірним рішення Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Ковельське ОУ ПФУ) № 274 від 05.12.2016 року та зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії на підставі довідки Ковельської міської ради № 953 від 05.12.2016 року з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, вказаної у зазначеній довідці, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2017 року у справі № 159/4966/16-а у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити її позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, позивач має право на перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року відповідно до вимог нормативно-правових актів, що були чинними на момент виникнення права на перерахунок пенсії, а відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки з 01 травня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», тому на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям у позивача не виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Ковельському ОУ ПФУ з 11 травня 2005 року та отримує пенсію державного службовця в розмірі 90% заробітної плати.

28 листопада 2016 року позивач звернулася до Ковельського ОУ ПФУ із заявою про перерахування її пенсії від посадового окладу.

Листом № 274/Т-01 від 05 грудня 2016 року відповідач повідомив про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, якими вилучено п. 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсії державним службовцям у різі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - ОСОБА_3 № 76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року, (далі - ОСОБА_3 № 889-VІІІ) визнано ОСОБА_3 № 3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «№Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

ОСОБА_3 законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони № 76-VII, № 213-VIIІ та № 889-VIІI не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Право на пенсію позивач реалізувала в 2010 році та нарахування її пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

З урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, якими на теперішній час регулюється порядок первинного призначення пенсій державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, пенсія призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, а отже у відповідача відсутні підстави для їх застосування.

ОСОБА_3 № 889-VІІІ не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - ОСОБА_3 № 1058-ІV).

Таким чином, призначені згідно із Законом № 3723-ХІІ пенсії перераховуються у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV, тобто тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Тому апеляційний суд вважає правомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2, оскільки він здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та вказаних висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання про те, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2017 року у справі № 159/4966/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.Б.Хобор

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена 30 березня 2017 року.