Справа № 263/12552/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковтуненко В.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Тетяна Григорівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року справа №263/12552/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 січня 2017 року у справі № 263/12552/16-а (головуючий І інстанції Ковтуненко В.О.) за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Щербакова Руслана Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Щербакова Руслана Миколайовича про скасування постанови серія АР №331238 від 29.0.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 січня 2017 року задоволено частково, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №331238 від 29.0.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП закрито, звільнено позивача від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Відповідач зазначив, що оскаржувана позивачем постанова винесена правомірно, на законних підставах, з дотриманням вимог ст.ст. 7, 27, 33, 38, 222, 283, 285 КУпАП. Відповідач вважає, що судом першої інстанції безпідставно було застосовано положення ст. 22 КУпАП для звільнення позивача від відповідальності, оскільки це може робити тільки уповноважений на це орган в даній категорії справ, яким відповідно до ст. 222 КУпАП є Національна поліція.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Щербаковим Р.М. постановою серії АР №331238 від 29.0.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог ПДР України, а саме: 29.09.2016 року об 14 год. 13 хв. в Донецькій області в м.Маріуполь , Центральний р-н, на перехресті бул.Шевченка та пр.-т Будівельників водій не виконав вимоги регулювання дорожнього руху, а саме не зупинився перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) при забороненому сигналі світлофора, та проігнорував вимоги дорожнього знаку 5.62 (місце зупинки), чим порушив п.п.8.10 та 16.3 ПДР України.

Згідно пункту 8.10 Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

За приписами п.16.3 Правил у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту,передбачених частинами 1,2,3 статті 122 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, підтверджено належними доказами,зокрема, відеозаписом, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст..11 КАС України, сторона має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Позивач не надав належних доказів на спростування встановленого порушення вимог п.8.10. п.16.3 ПДР України.

Як вбачсається з матеріалдів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для скасування спірної постанови.

Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст..22 КУпАП колегія суддів вважає помилковим з огляду на наступне.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до статті 222 КпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною 2 статті 122 КпАП України, належить до компетенції органів Національної поліції .

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку саме орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, розглядає питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, вирішення питання щодо звільнення порушника від адміністративної відповідальності, в даному випадку, належить безпосередньо до органів Національної поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 січня 2017 року у справі № 263/12552/16-а - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 січня 2017 року у справі № 263/12552/16-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Щербакова Руслана Миколайовича про скасування постанови серія АР №331238 від 29.0.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок