Справа № 804/7544/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 р. Справа № 804/7544/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТрошиній А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Союз-Термінал» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при проведенні перевірки протиправно встановлено нереальність проведення господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» у лютому 2016 року, оскільки до перевірки були надані всі документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, однак контролюючим органом в акті перевірки використано необґрунтовані дані, а також суб'єктивні припущення.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримав позицію викладену у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу №218 від 12.05.2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Союз-Термінал» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» за лютий 2016 року.
За результатами перевірки 25.05.2016 року складений акт №104/04-17-140/32058512, у висновку якого зазначено, що встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в лютому 2016 року на суму 128000 грн.
Такий висновок податковим органом здійснено, у зв'язку із тим, що при проведенні перевірки встановлено нереальність проведення господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» у лютому 2016 року.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» податковим органом зазначено наступне:
- за результатами аналізу даних податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» встановлено відсутність основних фондів, достатніх людських ресурсів, відсутність контрагентів які б могли надавати послуги прибирання та наванажувально-розвантажувальні послуги, наявний пересорт товару та інше свідчать про неможливість надавати Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Союз-Термінал» навантажувально-розвантажувальні послуги, послуги прибирання;
- листом від ГУ ДФС Полтавській області № 2549/7/16-31-14-06-15 від 26.04.2016 року надійшла узагальнена податкова інформація щодо не підтвердження здійснюваних Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» операцій з платниками податків;
- за період з 01.02.2016 року по 29.02.201 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» працювало 5 осіб, отже встановлено невідповідність між наведеними в актах виконаних робіт об'ємах отриманих послуг та можливостями Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» їх надання.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України, однак скарги були залишені без задоволення .
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.
З наведеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
Також варто наголосити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.
Крім того, пунктом 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р., встановлено, що первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціальних форм, затверджених міністерствами та відомствами України.
Суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки є хибними, а реальність виконання господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» підтверджується з огляду на наступне.
Також, 01.02.2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» було укладено договір № 22, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» зобов'язується виконати послуги по догляду транспортних засобів з навантаженням-розвантаженням та перепакуванням вантажів. На підтвердження реальності виконання робіт за цим договором позивачем надано акт про надання послуг від 29.02.2016 року № ОУ-0000013 та № ОУ-0000011, звіти по навантаженню-розвантаженню за лютий 2016 року, податкові накладні від 29.02.2016 року № 63 та № 65, рахунки-фактури від 29.02.2016 року № Счт-0000011 та № 0000013, банківську виписку та договір про відступлення права вимоги від 07.04.2016 року № 221-П.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій, суд зазначає, що вони ґрунтуються на тому, інформації отриманій від ГУ ДФС Полтавській області щодо не підтвердження здійснюваних Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотат-Плюс» операцій з платниками податків та відсутністю відсутності достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення об'єму робіт зазначеному в первинних документах.
Суд звертає увагу на те, що порушення контрагентом позивача законодавства тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього платника. Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише відсутністю у контрагента платника податку основних засобів та нематеріальних активів, адже підприємство не позбавлено права залучати матеріально-технічні ресурси для здійснення господарської діяльності.
Факт порушення контрагентами своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди - відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій, суд зазначає, що наданими позивачем документами спростовуються висновки зазначені в акті перевірки від 25.05.2016 року № 104/04-17-140/32058512.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Союз-Термінал» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути з Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Союз-Термінал» судовий збір в сумі 2880 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2016 року

Суддя О.В. Кононенко