Справа № 802/2156/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2156/16-а

Головуючий у 1-й інстанції:Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

21 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - атестаційна комісія №11 Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області (далі - третя особа) про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в грудні 2016 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо призначення та проведення атестації ОСОБА_2..

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19.08.2016, зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_2.

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27.09.2016 №174 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області.

- поновити ОСОБА_2 на посаді поліцейського роти ДПС Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з дня звільнення по дату поновлення на посаді.

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо призначення та проведення атестації ОСОБА_2..

Визнано незаконним та скасовано рішення (висновок) атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19.08.2016, зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_2.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27.09.2016 №174 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді поліцейського роти ДПС Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 27.09.2016.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 27.09.2016 по 21.12.2016 включно в сумі 3266,47 із відрахуванням сум загальнообов'язкових платежів.

Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді поліцейського роти ДПС Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та стягнення із Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2236,52 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2015 наказом ГУНП у Вінницькій області №2 о/с ОСОБА_2 прийнято на службу національної поліції України на поліцейського роти дорожньо-патрульної служби ГУНП у Вінницькій області, з присвоєнням спеціального звання "старший сержант поліції".

12.02.2016 наказом ГУ НП у Вінницькій області №146 "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" визначено провести атестування поліцейських головного управління Національної поліції у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУ НП у Вінницькій області, починаючи з 15.02.2016 року (а.с.57).

19.08.2016 атестаційною комісією №11 ГУ НП у Вінницькій області проведено атестування ОСОБА_2 та складено протокол ОП №15.00025234.0061003 від 19.08.2016 ( а. с. 15-16 ).

19.08.2016 за результатами атестування (висновок атестаційної комісії) та згідно розділу IV атестаційного листа, атестаційною комісією зроблено висновок: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" (а.с. 12-14).

27.09.2016 наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №174 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 27.09.2016 звільнено зі служби в поліції, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) (а.с.11).

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями та звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідачів прийняті за відсутності правових підстав та дотримання вимог Закону України "Про Національну поліцію", тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України Про Національну поліцію №580-VIІI від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIІI), який набув чинності 07.11.2015.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIІI вказано, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Статтею 58 Закону № 580-VIІI визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, вказані підстави для проведення атестування є вичерпними.

При цьому, кожна із зазначених обставин повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як неналежне виконання службових обов'язків, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Як встановлено судом, підстави, зазначені у частині 2 статті 57 Закону № 580-VIII, для призначення та проведення атестації позивача, переведеного на службу в поліцію відповідно до пункту 9 та 12 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 580-VIII відсутні. Відповідачем не надані суду докази того, що відносно позивача вирішувалося питання про призначення на вищу посаду, про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність чи питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, які відповідно до Закону є підставою для атестування.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 57 Закону № 580-VIII порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі Інструкція №1465).

Рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами (пункт 4 розділу 1 Інструкції № 1465).

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що посилання відповідача на самостійне прийняття позивачем рішення про проходження атестування, як підстави для призначення атестування відповідачем безпідставне, оскільки прийняття рішення про проведення атестування поліцейських належить до виключної компетенції керівника органу поліції, який призначає їх на посади.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для атестування позивача, переведеного на службу в поліцію відповідно до пункту 9 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 580-VIII, на підставі наказу від 12.01.2016 № 9 відсутні, тому дії відповідача щодо проведення його атестування є протиправними.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

За таких обставин всі послідуючі дії щодо позивача - проведення атестації, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог ст. 57 Закону України №580-VІІІ.

При цьому апеляційний суд, з врахуванням встановленого факту протиправності проведення атестації, не вважає за необхідне надавати оцінку правомірності висновків атестаційних комісії щодо позивача, оскільки такі зроблені з порушенням наведених норм закону.

Перевіряючи правомірність задоволення судом першої інстанції вимоги про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд виходить з такого.

Статтею 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином суд першої інстанції правильно задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

При цьому апеляційний суд вказує на правову позицію Верховного Суду України викладену у Постанові від 14.01.2014 №21-395а13, відповідно до якої, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідно до довідки про доходи №2337 Гайсинського РЦЗ від 19.12.2016 - позивачем отримано дохід 753,13 грн.; відповідно до довідки про доходи №348 ТОВ "Гайсинський молокозавод" від 20.12.2016 - позивачем отримано дохід 2730,66 грн.

За час вимушеного прогулу позивач має отримати суму, яка є різницею між сумою коштів: які мав би отримати позивач з моменту звільнення із займаної посади до моменту його поновлення та коштами отриманими за місцем нової роботи (тобто різницю між сумами: 6750,26 грн. - 753,13 грн. - 2730,66 грн. = 3266,47 грн.).

З наведеного слідує, що на користь позивача слід стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 27.09.2016 по 21.12.2016 включно в сумі 3266,47 із відрахуванням сум загальнообов'язкових платежів.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що дії відповідачів щодо призначення та проведення атестування позивача вчинені з порушенням вимог Закону № 580-VIII та Інструкції № 1465, а тому всі послідуючі дії щодо позивача, рішення (висновок) атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19.08.2016 зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_2 та наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27.09.2016 №174 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області є незаконними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді з нарахуванням та виплатою йому середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення адміністративного позову повністю.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.