Справа № 815/523/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/523/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Валлєтта» до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Валлєтта» до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016р. про нарахування штрафних санкцій є незаконним та підлягає скасуванню. На думку позивача, відповідач повинен був скасувати суму за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2015р., оскільки з 01.09.2015р. почала діяти норма п. 35 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якої штрафні санкції, нараховані на суму податкового зобовязання, яку платник податків самостійно сплатив без оскарження податкового повідомлення-рішення протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання відповідного повідомлення скасовуються. Незважаючи на те, що позивачем було у встановлений законом строк самостійно сплачено суму податкового зобовязання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2015р., відповідачем штрафну санкцію у розмірі 17065,50 грн. скасовано не було. Таким чином, кожне наступне сплачене позивачем податкове зобовязання з податку на прибуток надходило в рахунок погашення податкового боргу, а залишок зараховувався в оплату податкового зобовязання позивача з податку на прибуток. Також позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить посилання на норму щодо строків сплати грошового зобовязання, порушення якої встановлено відповідачем та до нього не додано розрахунку податкового зобовязання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Представник позивача до судового засідання 23.03.2017р. не зявився, подав через канцелярію суду клопотання від 21.03.2017р. (вх. № 8360/17), в якому просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.03.2017р. проти адміністративного позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях (а.с. 35-37), просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в тому числі, посилаючись на п.п. 2, 3 Порядку скасування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №40 від 10.02.2016р.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у звязку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, ст.ст. 75, 76, 86 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ головним державним інспектором відділу адміністрування податку на прибуток ОСОБА_1 проведено камеральну перевірку в приміщенні Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області приватного підприємства «Валлєтта» ().

За результатами камеральної перевірки посадовими особами Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області складено акт № 2208/15-03-12-01-16/33658933 від 29.11.2016 р., яким встановлено порушення позивачем терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання згідно податкових декларацій (звітний податковий період - 2015р.) з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 (а.с. 12).

На підставі акту № 2208/15-03-12-01-16/33658933 від 29.11.2016р. Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. (а.с. 11).

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його виникненню послугували грошові зобов'язання з податку на прибуток, виявлені на підставі акту перевірки відповідача №000060/15-32-22-05/33658933 від 28.09.2015р. та в подальшому податковому повідомленні рішенні № від 09.10.2015р. в сумі 68 262, 00 грн. Задля погашення грошового зобовязання позивач скористався положеннями п.35 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції згідно Закону України від 17.07.2015 року №655-VII без оскарження податкового повідомлення-рішення № від 09.10.2015р. в адміністративному чи в судовому порядку, здійснивши сплату податкового зобовязання самостійно.

Так, згідно податкового повідомлення-рішення № від 09.10.2015р. ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області ПП Валєтта було визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 68 262,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 17065,5 грн. (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, приватним підприємством «Валлєтта» сплачено грошові зобовязання з податку на прибуток в сумі 68 262,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №697603 від 20.10.2015р. (а.с. 14). При цьому, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17065,5 грн. ПП Валєтта сплачено не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 35 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до 31 грудня 2016 року включно, платникам податків, обсяг доходів та/або операцій яких за попередній (звітний) рік складав менше 20 млн гривень, штрафні (фінансові) санкції, нараховані на суму податкового зобовязання, яку платник податків сплатив без оскарження податкового повідомлення-рішення в терміни, визначені цим Кодексом, скасовуються протягом 10 днів з дня сплати такого податкового зобовязання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Зазначена норма не застосовується у разі повторного протягом року визначення контролюючим органом суми податкового зобовязання з одного й того самого податку або збору. При цьому у разі скасування штрафної санкції відповідне сплачене податкове зобовязання не підлягає подальшому оскарженню.

Водночас, згідно з п. 57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В письмових заперечення на адміністративний позов відповідач посилається на Порядок скасування штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на суму податкового зобовязання, яку платник податків сплатив без оскарження податкового повідомлення-рішення, затверджений Наказом Міністерства фінансів України № 300/28430 від 26.02.2016р. Проте, вказаний порядок набрав чинності з 18.03.2016 р., тобто після винесення відповідачем податкового повідомлення - рішення № від 09.10.2015р.

Водночас, судом встановлено, що Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області рішень про скасування штрафних (фінансових) санкцій по податковому повідомленню - рішенню № від 09.10.2015р. не приймалося. Позивач не оскаржував вказані дії (бездіяльність) Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для скасування прийнятого Іллічівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016р. відсутні.

Згідно пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Згідно п. 126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно п. 87.9 ст.87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015 р. (далі Порядок № 1204), податкові повідомлення рішення за формою Ш структурний підрозділ органу державної податкової служби складає у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобовязань.

Згідно з п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, або за результатами перевірки контролюючим органом.

Також, зазначена норма встановлює, що податкове повідомлення-рішення повинно містити: підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016р. прийнято з дотриманням вищенаведених вимог п.58.1 ст.58 ПК України.

Крім того, відповідно до ст.58 ПК України та п. 9 розділу ІІ Порядку № 1204, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобовязання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази, що до податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. додавався розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Однак приймаючи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, враховуючи наявність факту порушення, зафіксованого актом перевірки № 2208/15-03-12-01-16/33658933 від 29.11.2016 р., порушення відповідачем вимог щодо оформлення податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. не є безумовною підставою для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги приватного підприємства «Валлєтта» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 94, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Валлєтта» до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016р.,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк