Справа № 520/8376/16-а
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8376/16-а
Провадження № 2-а/520/214/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постави, суд, -

в с т а н о в и в :

18.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до з вказаною позовною заявою, в якій просить суд поновити строк оскарження постанови про арешт майна боржника, визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та витребувати з Другого Київського ВДВС матеріали виконавчого провадження. При цьому позивач посилається на те, що постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 16.04.2013 року він не отримував, та дізнався про неї лише 06.07.2016 року. Вказану постанову позивач вважає незаконною, у зв'язку із чим, змушений звернутися до суду із позовом.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року провадження по справі відкрито.

В зв'язку зі звільнення судді ОСОБА_4 справу передано до авторозподілу.

За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В., та ухвалою суду від 23.11.2016 року справу прийнято до провадження.

У судовому засіданні 23.02.2017 року позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, проте в подальшому до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи (провадження по справі відкрито 16.08.2016 року) суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності позивача, неявка якого визнана судом неповажною.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедент ній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз зазначених викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення стороною позивача своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи.

У зв'язку із чим, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності позивача, повідомленого належним чином.

Представник відповідача Київського ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву /а.с. 16-19/.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на примусовому виконанні у Київському ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області знаходився виконавчий лист № 2-2366, виданий 04.09.2000 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина.

18.09.2000 року відкрито виконавче провадження ВП № 3345731 з виконання виконавчого листа № 2-2366 /а.с. 20/.

Судом досліджено надані представником відповідача Київського ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 3345731 /а.с. 20-42/, з аналізу яких судом встановлено вжиття державним виконавцем у повній мірі вичерпних дій з виконання виконавчого листа № 2-2366.

Так, матеріали виконавчого провадження ВП № 3345731 містять адресоване 15.07.2004 року ОСОБА_1 попередження державного виконавця про сплату аліментів. Вказане попередження містить особистий підпис боржника /а.с. 23/.

Таким чином, доводи позивача про те, що йому невідомо було про наявне виконавче провадження щодо нього, спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

16.04.2013 року державним виконавцем відповідача Київського ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження /а.с. 36/.

Судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваної позивачем постанови боржник добровільно не виконував рішення суду та державним виконавцем зафіксовано наявність заборгованості, про що складено відповідний розрахунок.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного 17.12.2013 року державним виконавцем відповідача Київського ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області, встановлено заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 у розмірі 51 004,85 грн. станом на 30.11.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч.ч.2,4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи, що позивачу достеменно відомо про виконавче провадження, а також приймаючи до уваги, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, суду приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови від 16.04.2013 року діяв відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, так як необґрунтований та недоведений.

Керуючись ст. ст. 18, 71, 159, 161, 162, 163 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постави, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Васильків О. В.