Справа № 227/4977/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тимофєєва Г.Л.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року справа №227/4977/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 227/4977/16-а (головуючий І інстанції Тимофєєвої Г.Л.) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії щодо не зарахування до загального стажу для призначення пенсії за п. а ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» періоду його роботи з 05.02.1977р. по 25.03.1977р. у Донецькому АТП на посаді автослюсара; з 10.06.1986р. по 13.03.1987р. у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду; з 17.03.1987р. по.20.04.1990р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві на посаді водія автобусу третього класу та період проходження військової служби з 01.11.1978р. по 29.10.1980р., скасування рішення № 2869 від 21.07. 2016 року та від 05.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії; зобов`язати зарахувати до загального стажу для призначення пенсії за п. а ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», період його роботи з 05.02.1977р. по 25.03.1977р. у Донецькому АТП на посаді автослюсара; з 10.06.1986р. по 13.03.1987р. у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду; з 17.03.1987р. по.20.04.1990р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві на посаді водія автобусу третього класу та період проходження військової служби з 01.11.1978р. по 29.10.1980р., зобов`язати призначити пенсію з моменту звернення - з 15.07.2016 року..

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії щодо не зарахування до загального стажу роботи, період роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року; скасовано рішення № 2869 від 21.07.2016р. та 05.10.2016р. про відмову в призначенні пенсії в частині не зарахування до загального стажу роботи періодів роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р., з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. та період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року, зобов`язано зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 , для призначення пенсії за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року, зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії з 15 липня 2016 року з урахуванням загального стажу за періоди його роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інставнції не прийнято до уваги недійсність довідок ТОВ «СУ-37», ВАТ «Алуштінське АТП 14341» через те, що вони видані підприємствами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, а Управління позбавлено можливості провести перевірку достовірності вказаних довідок. Крім того, наведені довідки не містять в собі відомостей щодо підтвердження нарахування заробітної плати первинними документами. Щодо зарахування до стажу роботи позивача періоду проходження військової служби, то судом першої інстанції не враховано, що листом Добропільського об`єднаного міського військового комісаріату від 25.10.2015 року №4653 встановлено, що позивач на військовому обліку не перебуває. Довідка № 82 від 27.10.2016р., за якою Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат підтвердив, що позивач проходив війську службу у період 01.11.1978р. по 29.10.1980р.,була надана вже під час судового засідання.

Позивачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано заперечення на апеляційну скаргу в якому позивач просив провести розгляд адміністративної справи за його відсутністю.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 15 липня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням № 2869 від 21.07.2016 року відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи. До загального стажу не зараховано періоди роботи : - з 05.02.1977 року по 25.03.1977 року у Донецькому АТП, оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, а у довідці №0159/04-0195 від 06.05.2014 року підтверджуючої періоди роботи, відсутній підпис керівника підприємства; - з 29.03.1997 року по 12.07.1977 року на Донецькому заводі «Коксохімобладнання» РПО «Укркокс», оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, а у довідці №109 від 06.05.2014 року підтверджуючої період роботи, відсутній підпис виконавця; з 14.03.1978 року по 25.05.1978 року у Донецькому виробничому автооб`єднанні Донецького виробничого автоуправління Мінтяжбуду УРСР, оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис; - з 10.06.1986 року по 13.03.1987 року у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой», оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, а у довідці №52 від 17.09.2013 року підтверджуючої період роботи, відсутній підпис виконавця та підстава видачі довідки; з 17.03.1987 року по 20.04.1990 року в Алуштінському автотранспортному підприємстві, оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, довідки №347 від 31.05.2005 року підтверджуючої період роботи, відсутній підпис виконавця та підстава видачі довідки.

За наслідками повторного розгляду заяви позивача від 15 липня 2016 року відповідачем прийнято рішення від 05.10.2016р. № 2869 про відмову в призначенні позивачеві пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи. Стаж роботи позивача складає 15 років 03 місяці 02 дня, у тому числі за Списком №1- шахтарі 06 років 01 місяць 18 днів. До загального стажу не зараховано періоди роботи - з 05.02.1977 року по 25.03.1977 року у Донецькому АТП, оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, а у довідці №0159/04-0195 від 06.05.2014 року підтверджуючої періоди роботи, відсутній підпис керівника підприємства; - з 10.06.1986 року по 13.03.1987 року у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой», оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, а у довідці №52 від 17.09.2013 року підтверджуючої період роботи, відсутній підпис виконавця та підстава видачі довідки; - з 17.03.1987 року по 20.04.1990 року в Алуштінському автотранспортному підприємстві, оскільки у трудовій книжці відсутній зазначений запис, довідки №347 від 31.05.2005 року підтверджуючої період роботи, відсутній підпис виконавця та підстава видачі довідки. Перевірити достовірність видачі довідок не має можливості, тому що підприємства знаходяться на тимчасово окупованої території України. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 23.02.1998 року по 01.10.1998 року на ліквідованій гідрошахті «Красноармійська» в якості підземного крепільника з повним робочим днем у шахті, оскільки заявником не надано повний пакет документів для розгляду на комісію. Також до загального страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 01.11.1978 року по 29.10.1980 року, оскільки заявником не надано копії довідок підтверджуючих період служби.

Судом першої інстанції було зобов`язано відповідача зарахувати до загального стажу роботи позивача для призначення йому пенсії за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року ( далі Порядок №637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 23, п.24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

На підтвердження періоду роботи з 10.06.1986 р. по 13.03.1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду позивачем надано довідку Товариства з обмеженою відповідальність «СУ-37» № 52 від 17.09.2013 року, яка містить в собі періоди роботи, посаду, номери наказів за якими позивача було прийнято на роботу та звільнено. Наведена довідка підписана директором ТОВ «СУ-37» та скріплена гербовою печаткою підприємства.

Згідно історичної довідки № 53 від 17.09.2013р. в період роботи позивача з 1986-1987р.р. підприємство мало назву «СУ-37» трест «Ялтакурортстрой».

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «СУ-37» зареєстровано в АР Крим м. Алушта, вул. Піонерська, 17 та не припинено.

Довідкою відкритого акціонерного товариства «Алуштінське автотранспортне підприємство 14341» від 31.05.2005р. № 347 підтверджено, що позивач був прийнятий на роботу в Алуштінське автотранспортне підприємство № 11073 на посаду водія автобусу третього класу з 17 березня 1987 року за наказом № 118 від 17 березня 1987 року та був звільнений 20 квітня 1990 року за статтею 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) відповідно до наказу № 156 від 20 квітня 1990 року.

До матеріалів справи долучена довідка про послідовність перейменування та вступу в права правонаступника ВАТ «Алуштінське автотранспортне підприємство 14341» № 348 від 31.05.2005р.

Згідно витягу безкоштовного запиту з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Алуштинська автотранспортне підприємство №14341» було зареєстровано в АР Крим м. Алушта, вул. Леніна, 16, та припинило свою діяльність 25.03.2008р.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наведені вище довідки відповідають вимогам п.п. 23, 24 Порядку N 637, містять всю необхідну інформацію для урахування даного періоду роботи позивача до загального трудового стажу, а тому правомірно задоволено позов в частині зарахування наведеного періоду роботи саме до загального стажу позивача.

Порядок N 637 не містить в собі вимог щодо підтвердження загального трудового стажу безпосередньо на підставі відомостей про нарахування заробітної плати первинними документами, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.

Факт знаходження підприємств на тимчасово окупованій території України та неможливість здійснення відповідачем перевірки даних, виданих у спірних довідках, на думку колегії суддів, не може позбавляти права позивача на отримання пенсії.

У п. 6 Порядку N 637 встановлено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС, довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Довідкою № 4/18 від 30 січня 2007 року, виданої Добропільським об`єднаним міським військовим комісаріатом, підтверджено, що позивач проходив військову службу з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року та знятий з військового обліку за досягненням граничного віку.

Згідно довідки № 10 від 12.02.2014р., виданої Добропільським об`єднаним міським військовим комісаріатом, позивач був учасником бойових дій республіки Афганістан у період з лютого 1980 року по жовтень 1980 року.

Позивач також має посвідчення учасника бойових дій, видане 15.02.2007 року Добропільським об`єднаним міським військовим комісаріатом.

Під час проведення перевірки обґрунтованості виданих довідок, відповідачем було отримано довідку Добропільського об`єднаного міського військового комісаріату № 4653 від 25.10.2016р. у якій зазначено, що позивач на обліку не перебуває.

Під час розгляду справи позивачем було надано довідку № 82 від 27.10.2016р., за якою Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат підтвердив, що позивач проходив війську службу у період 01.11.1978р. по 29.10.1980р., що повністю відповідає відомостям, які містяться в довідках № 4/18 від 30 січня 2007 року та № 10 від 12.02.2014р.

Крім того, судом першої інстанції у відповідності до вимог частин 4 та 5 статті 11 КАС України, була отримана довідка з Добропільського об`єднаного міського військового комісаріату № 254 від 17.02.2017р., якою також підтверджено період проходження позивачем військової служби.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо зарахування періоду військової служби позивача до загального трудового стажу.

Посилання відповідача на ті обставини, що довідка № 82 від 27.10.2016р., за якою Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат підтвердив, що позивач проходив війську службу у період 01.11.1978р. по 29.10.1980р.,була надана вже під час судового засідання, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки наведеною довідкою було підтверджені відомості зазначені у довідках № 4/18 від 30 січня 2007 року та № 10 від 12.02.2014р., які були у відповідача на час прийняття спірного рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 227/4977/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 227/4977/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок