Справа № 813/786/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року № 813/786/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача Паславської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2017 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 063 504,22 грн.

Ухвалою судді від 23.02.2017 року у даній адміністративній справі відкрито скорочене провадження.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

У зв'язку з поданням відповідачем через канцелярію суду заперечення проти скороченого провадження у справі та керуючись приписами ч.4 ст.183-2 КАС України, суд ухвалою від 13.03.2017 року призначив справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 23.03.2017 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач всупереч вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої Постановою правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, не здійснював компенсацію витрат на виплату та доставку пенсій і заборгував позивачу 1 063 504,22 грн. тому управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова звернулося із означеним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні на позовну заяву. Вважає позов необґрунтованим та безпідставним. Зазначає, що позивачем відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений строк звернення до суду в частині вимог за період вересень - грудень 2015 року, січень - вересень 2016 року. Окрім цього, зазначає, що станом на 10.03.2017 року відповідач частково виконав свої зобов'язання перед позивачем по виплаті та доставці пільгових пенсій на суму 121 414,24 грн., яка була оплачена (передплачена) в минулих періодах та погоджена позивачем. Сторони погодили, що сума коштів 95414,24 грн., яка була оплачена відповідачем починаючи з 04.01.2017 року по 22.02.2017 року з призначенням платежу по виплаті та доставці пільгових пенсій за попередньою справою (№813/1247/15) буде зарахована позивачем як оплата по майбутніх платежах. Загалом станом на 10.03.2017 року відповідач погасив борг перед позивачем на суму 121 414,24 грн. Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання позов підтримала з підстав наведених у позовні заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача (відповідач) у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення пощтового відправлення. Водночас, подав через канцелярію суду клопотання за вх.№6463 про відкладення розгляду справи.

Судом, в порядку ст.128 КАС України було ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши обставини справи та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи наступним.

Відповідно до п.1, 2 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди , особам, зазначені в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цих Законом.

Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 191 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від об'єкта оподаткування.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах; працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування; жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій (461-2016-п), затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (надалі - Інструкція), затвердженої постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, в якій передбачено, що витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Згідно з п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі змін розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну пенсії або про припинення виплат пенсії.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем надсилались відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно розрахунку заборгованості Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» загальна сума боргу, що підлягає відшкодуванню за списком №2 відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період вересня - грудня 2015 року та січня - грудня 2016 року становить 1 063 504,22 грн. Зокрема, загальна сума боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 за вересень - грудень 2015 року та з січень- грудень 2016 року становить: 293 821,99 грн. + 769 682,23 грн. = 1 063 504,22 грн.

Крім того, позивачем на підтвердження обставин зазначених у позовній заяві до матеріалів справи було долучено копії довідок для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за списком №2, протоколи призначення пенсії, довідки про розмір виплаченої пільгової пенсії за списком №2.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особа, які мають необхідний стаж роботи не за місце призначення цієї призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходження цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходження яких є вільна економічна зона Крим). Відшкодування сум фактичних витрат на виплат та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунку органу Пенсійного фонду за місцезнаходження підприємства.

Окрім цього, суд бере до уваги, що 29 грудня 2015 року розглядалася справа за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова до Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» і було винесено Львівським окружним адміністративним судом постанову про задоволення позовної заяви повністю. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» на користь управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова заборгованість пор відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. 07 квітня 2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» залишеного без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року без змін.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як визначено частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені в постанові від 25.11.2015 року, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-ІУ. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС, не застосовуються.

Згідно з ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» (вул.Городницька, 42, м.Львів, 79019, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова (вул.Бр. Тершаківців, 2А, м.Львів, 79005, ) 1 063 504 (один мільйон шістдесят три тисячі п'ятсот чотири) грн. 22 коп. заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 березня 2017 року.