Справа № 555/461/17
Суддя: Мельничук Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/461/17
Номер провадження 2-а/555/150/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, в обґрунтування якого посилається на те, що 23.02.2017 року ним отримано лист з Дубровицького ВП в якому містилися дві постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, працівниками Дубровицького ВП на ОСОБА_1 складено протокол про нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та направлено для розгляду в суд.

Позивач вважає, що вказаний протокол є протиправним, необґрунтованим та злочинним, адже притягувати особу до адміністративної відповідальності за відсутністю вини є не лише істотним порушенням ст.ст.6,13,17 Міжнародної конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, КУпАП, але й суперечить загальнолюдським нормам етики, моралі здорового глузду. Так, інспектор склав на ОСОБА_1 безпідставно протокол, як підставою порушення адмінпровадження слугувала нібито відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, що повністю не відповідає дійсності. При цьому позивач зазначає, що ні копії протоколу, ні будь-яких інших матеріалів інспектор на його вимогу не надав. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ввівши його в оману примусив підписати усе, що він диктував, а після цього віддав ключі від автомобіля, яким керувала інша особа та попрохав його завезти транпсортний засіб до водія.

ОСОБА_1 вказує, що в той день він відпочивав з друзями та вживав спиртні напої. Оскільки усі присутні є водіями і розуміли, що керувати автомобілем в стані сп'яніння є неприпустимим, а тому заздалегідь вирішили, що один з них взагалі не буде пити спиртного та буде цілий вечір буде водієм. В один з момент коли вони поверталися додому, за триста метрів від місця проживання, на перехресті другорядних доріг в житловому масиві, в автомобіля, котрим керував ОСОБА_4, пробилося колесо і вимкнувся двигун. Відразу водій вийшов з авто та пішов по запасне колесо, інструменти додому. Через деякий час, до них під'їхав автомобіль поліцейських, які попрохали документи нібито для встановлення особи та повідомили, що зараз мають з'ясувати чи це авто в угоні, а тому необхідно з ними проїхати до відділу поліції. На такі протиправні дії ОСОБА_1 висловив своє глибоке обурення. Більше того усі присутні (а це декілька чоловік) почали різко засуджувати неадекватні дії полісменів, що полягали у незаконному затриманні пасажира.

ОСОБА_1 наголошує, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП наявний лише за такої обов'язкової умови як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Як стверджує позивач, в той день автомобілем в стані алкогольного спяніння не керував і будь-яких доказів цьому немає і бути не може.

ОСОБА_1 зазначає, що після так званої перевірки в Березнівському ВП інспектор наказав йому підписати нібито акт огляду авто. Проте, насправді коли його відпустили помітив, що на нього безпідставно склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП і нібито відмовився від проходження огляду в присутності свідків, що є неправдою та жодних свідків мого спілкування з поліцейськими (окрім осіб, які були зі мною) не було.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 зазначає, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення та винесені оскаржуваних постанов не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП; в зв'язку з чим просить визнати протиправною та скасувати постанови відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та позмістно дали пояснення згідно заяви.

Відповідач старший інспектор з дорожнього нагляду сектору превенції Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 субєкт владних повноважень в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином; про причини неявки не повідомив, а тому суд відповідно до положень ч.4 ст.128 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серія АР №957815 від 17.02.2017 року, винесеної відповідачем, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП по факту того що, 17.02.2017 року о 22 год. 50 хв. в с.Білка Березнівського району Рівненської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Audi 100», що має реєстраційний номерний знак LU946EK, порушив правила зупинки, а саме: здійснив зупинку на перехресті вулиць; за що підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серія АР №957816 від 18.02.2017 року, винесеної відповідачем, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП по факту того що, 17.02.2017 року о 22 год. 50 хв. в с.Білка Березнівського району Рівненської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Audi 100», що має реєстраційний номерний знак LU946EK, не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії; за що підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили факти описані позивачем у позовній заяві.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Свідок ОСОБА_10 у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без його присутності, оскільки відбуває на тимчасові сезонні заробітки за кордон. У поданій заяві зазначає, що 17.02.2017 року керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi 100», що має реєстраційний номерний знак LU946EK. При цьому позивач ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем та за кермом не перебував.

Відповідно положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано заперечень проти позову, документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі не надано.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, суд підсумовуючи вищевикладене, приходить до висновку, що відповідачем при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані положення КУпАП, процесуальні вимоги при розгляді справи, в зв'язку з чим наявні підстави вважати дане рішення протиправним та скасувати його, оскільки відсутні докази наявності складу правопорушення за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП в діях позивача.

Керуючись ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126, ст.251 КУпАП, ст.ст. 159, 160, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову серії АР № 957815 від 17 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України - скасувати.

Постанову серії АР № 957816 від 17 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України - скасувати.

Адміністративні справи відповідно до постанов серії АР № 957815 від 17 лютого 2017 року, серії АР № 957816 від 17 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_11