Справа № 810/5508/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2017 р. м. Київ К/800/24829/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання: Оврамець Ю.О.,

за участю: представника позивача - Богатова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ФОП ОСОБА_3 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області (далі - Інспекція) про визнання протиправними дій Інспекції щодо проведення планової перевірки дотримання санітарного законодавства ФОП ОСОБА_3 та оформлення акту №000933 від 9 липня 2013 року, визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 25 вересня 2013 року № 958.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 25 вересня 2013 року № 958.

Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно плану роботи на III квартал 2013 року, направлення від 8 липня 2013 року № 1503 щодо проведення планової перевірки, повідомлення про проведення перевірки від 17 червня 2013 року № 001215, посадовою особою Інспекції проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства.

Підчас перевірки виявлено факт реалізації парфумерно-косметичних засобів споживачам строк придатності яких минув, що є порушенням статей 6, 7, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», реалізацію парфумерно-косметичних засобів, що не відповідають вимогам нормативних документів, а саме без документів, що засвідчують їх якість, що є порушенням пункту 5.6 ДСТУ 40-94:2002., відсутність необхідної та доступної достовірної та своєчасної інформації про їх надходження та виробництво.

Результати перевірки зафіксовано в акті від 9 липня 2013 року № 000933.

На основі висновків викладених в Акті перевірки, Інспекцією прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 25 вересня 2013 року № 958, якою до позивача за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів, реалізацію товару, строк придатності якого минув та відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію накладено штраф у розмірі 14790 грн.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Інспекція, при проведенні планової перевірки ФОП ОСОБА_3, діяла на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а доводи позивача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та показами свідка.

Скасувавши рішення суду першої інстанції та задовольнивши позов, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Інспекції є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 5 Закону № 877-V, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення, окрім іншого, повинно містити дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу. Строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або для здійснення планового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, на підставі наказу оформлюється посвідчення (направлення) на проведення заходу.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу, зокрема, зазначаються: номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу.

В силу приписів статті 7 Закону № 877-V суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 7 березня 2012 року № 310 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 травня 2012 року за № 743/21056; далі - Порядок) перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Пунктом 2.6. Порядку встановлено, що перевірки проводяться посадовими особами на підставі наказу відповідного органу з питань захисту прав споживачів, який повинен містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюватиметься захід, та предмет перевірки.

Пунктом 2.7. Порядку передбачено, що перед проведенням планової перевірки відповідний орган з питань захисту прав споживачів надсилає суб'єкту господарювання письмове повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за десять днів до дня її проведення.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення проведення планової перевірки; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких проводиться перевірка; найменування відповідного органу з питань захисту прав споживачів. Повідомлення надсилається рекомендованим листом або телефонограмою за рахунок коштів відповідного органу з питань захисту прав споживачів або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку суб'єкт господарювання під час проведення посадовими особами перевірки має право: не допускати посадових осіб до здійснення перевірки, якщо: вона здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом; посадова особа не надала копії документів, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; посадові особи не пред'явили до початку перевірки службове посвідчення та направлення на перевірку; у разі вимоги посадових осіб про проведення планової перевірки суб'єктом господарювання не одержано повідомлення про її проведення.

Судом першої інстанції встановлено, що Інспекцією прийняте повідомлення про проведення планової перевірки від 17 червня 2013 року №001215.

Вказане повідомлення надіслано позивачу 17 червня 2013 року за адресою, за якою вона зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить відмітка штемпелю відділення поштового зв'язку на списку згрупованих рекомендованих відправлень від 17 червня 2013 року № 20246 та квитанція про оплату послуг поштового зв'язку.

Вказаний конверт повернувся на адресу Інспекції 16 серпня 2013 року з відміткою на довідці ф.20 відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно зі статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними.

Відповідно до частини першої статті 19 зазначеного Закону встановлено, що у разі, якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами до установчих документів юридичної особи або не підлягає державній реєстрації, виконавчий орган юридичної особи або уповноважена ним особа зобов'язаний подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач був належним чином повідомлений про проведення планової перевірки.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що відповідно до пункту 2.7 Порядку право на проведення перевірки у контролюючого органу виникає після 10 днів з дня направлення письмового повідомлення про проведення планової перевірки, зазначений порядок не пов'язує факт отримання повідомлення з моментом виникнення права на проведення такої перевірки.

Таким чином право Інспекції на проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_3 виникло 28 червня 2013 року - через 10 днів після направлення письмового повідомлення.

8 липня 2013 року Інспекцією прийнято наказ № 136 про проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю), відповідно до якого, у період з 8 по 12 липня, здійснена планова перевірка ФОП ОСОБА_5

На підставі статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та наказу Держспоживінспекції у Київській області від 8 липня 2013 року № 136 про проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) видано направлення на проведення перевірки від 8 липня 2013 року № 1503.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що на виконання наказу та направлення ним здійснено планову перевірку ФОП ОСОБА_3 До початку проведення перевірки позивача ознайомлено з направленням на проведення перевірки, предметом та метою такої перевірки. Свідок зазначив, що позивач не заперечувала проти проведення перевірки.

Вказане підтвердила і позивач, вказавши, що ознайомившись з відповідним направленням на проведення перевірки і допустила посадових осіб до її проведення, про що здійснено запис до книги реєстрації проведення перевірок.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку за результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт

Пунктом 3.4 Порядку встановлено, що у разі коли перевіркою встановлено реалізацію продукції, якість якої не відповідає вимогам нормативно-правових актів чи документів або/та яка реалізовувалася з порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів, в обов'язковому порядку заповнюється відповідний додаток до акта перевірки, у якому проставляються номер і дата складання акта.

Згідно з пунктом 3.6 Порядку на підставі акта, який складено за результатами проведення перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства, посадовою особою, яка проводила перевірку, дається керівнику суб'єкта господарювання припис про усунення порушень.

Пунктом 3.9 Порядку передбачено, що представник суб'єкта господарювання (керівник, особа, яка його заміщає, а в разі їх відсутності - особа, яка реалізує продукцію) має право під час підписання акта письмово надати свої пояснення, зауваження або заперечення до акта, які є його невід'ємною частиною. У разі відмови підписати акт посадова особа територіального органу, яка проводила перевірку, робить запис в акті про те, що зазначена особа ознайомлена із змістом акта і від його підпису відмовилася.

Відповідно до пункту 3.10. Порядку у разі відмови представника суб'єкта господарювання від підпису, що підтверджує отримання акта для вручення керівникові суб'єкта господарювання, його копія протягом трьох робочих днів після реєстрації надсилається поштою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням суб'єкта, діяльність якого перевірялася.

Приписами пункту 4.1. Порядку встановлено, що за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень посадовими особами, які проводили перевірку, приймаються рішення про складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Заборону реалізації продукції в разі: відсутності документів, що засвідчують її відповідність вимогам нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим; відсутності сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності такої продукції, якщо її внесено до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації; коли строк придатності продукції не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, чи коли такий строк закінчився;

Як встановлено судами, посадовою особою Інспекції складено Акт перевірки від 9 липня 2013 року № 000933 з додатком 7, що містить зведені відомості відносно продукції, виявленої під час перевірки позивача, що не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів. Також на виконання вимог пункту 3.6 Порядку складено припис про усунення недоліків, що зазначені в Акті перевірки та протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що відповідно до вимог Закону № 877-V та Порядку ним запропоновано позивачу ознайомитись з Актом перевірки та за необхідності надати письмові зауваження або пояснення. Позивач ознайомившись з актом перевірки від підпису відмовилась, зауважень щодо обставин, викладених в акті перевірки не надала, про що було вчинено відповідний запис в акті перевірки.

Акт перевірки, у зв'язку з тим, що позивач відмовилась від підпису про одержання, направлено на її адресу засобами поштового зв'язку листом з повідомленням про вручення, про що свідчить лист начальника Кагарлицького відділення поштового зв'язку від 29 жовтня 2010 року, відповідно до якого лист для ОСОБА_3 з штрихкодовим номером 702, який датовано 13 липня 2013 року надійшов до Кагарлицького відділення поштового зв'язку № 6, проте не був доставлений на адресу ФОП ОСОБА_3 з причин, що не залежали від відповідача.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Інспекція при проведенні планової перевірки ФОП ОСОБА_3 діяла на підставі та у спосіб, що передбачені Законом 877-V та Порядком, а доводи позивача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та показами свідка.

Відповідно до матеріалів справи, під час перевірки ФОП ОСОБА_3 встановлено порушення позивачем статті 6, 7, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: реалізацію парфумерно-косметичних засобів споживачам строк придатності яких минув, реалізацію парфумерно-косметичних засобів, що не відповідають вимогам нормативних документів, відсутність необхідної та доступної достовірної та своєчасної інформації про їх надходження та виробництво.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не заперечувався факт наявності товару, строк придатності якого на момент перевірки минув, та відповідно до вимог Припису до Акту від 9 липня 2013 року № 000933, вироби зазначені у рядках 1-58 додатку 7 були зняті з реалізації, а вироби зазначені у рядках 1-22 додатку 7, строк придатності яких минув, були повернуті постачальнику ФОП ОСОБА_3 про що свідчать наявні у матеріалах справи видаткові накладні від 10 липня 2013 року № 16 та 15 від 10 липня 2013 року.

Таким чином, постанова Інспекції про накладення стягнень від 25 вересня 2013 № 958 року є законною та скасуванню не підлягає на що обґрунтовано вказав суд першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року скасувати.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді