Справа № 617/1361/16-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 р.Справа № 617/1361/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Переходи Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 08.02.2017р. по справі № 617/1361/16-а

за позовом ОСОБА_3

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області

про визнання незаконною та скасування постанови від 29.07.2016 року № 288/298-П,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Вовчанський районний суд Харківської області від 08.02.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови від 29.07.2016 року № 288/298-П про накладання штрафу за провопорушення у сфері містобудівної діяльності на ОСОБА_3 у сумі 10 200,00 гривень відмовлено.

Позивач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що 29 липня 2016 року головним інспектором Лєсновим І.О. винесено постанову № 288/298-П по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки у 2016 роціі як до проведення реконструкції так і під час проведення 15.07.2016р. позапланової перевірки у позивача були наявні необхідні правовстановлюючі документи на магазин і його діяльність та функціонування здійснювалдось на законних підставах. Крім того, скаржник зауважує, що поза увагою суду залишено той факт, що ОСОБА_3 отримала декларацію про початок виконання будівельних робіт, виконала вимоги щодо введення обєкта в експлуатацію та зареєструвала права власності на нього після реконструкції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесено законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 29 липня 2016 року головним інспектором Лєсновим І.О. винесено постанову № 288/298-П по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 96 КпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. З, ч. 13 п. 4 та п. 7 Положення, затвердженого Постановою КМУ від 9 липня 2014 р. N 294, одним з основних завдань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі Держархбудінспекція) є здійснення державного контролю та нагляду задотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до покладених на неї завдань Держархбудінспекція складає протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, накладає штрафи. Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно з п. 1, п. 2, ч. 9 п. 4.1., п. 6 Положення, затвердженого Наказом Держархбудінспекції, Департамент є територіальним органом - структурним підрозділом Держархбудінспекції. Основними завданнями Департаменту є здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил на території Харківської області.

Відповідно до покладених на неї завдань Департамент складає протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та протоколи про адміністративні правопорушення, накладає штрафи. Від імені Департаменту здійснювати його повноваження, у тому числі розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення, мають право головні інспектори будівельного нагляду. Тобто, головні інспектори будівельного нагляду Департаменту мають право розглядати справи про правопорушення та накладати стягнення.

Частинами третьою, четвертою, одинадцятою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду, зокрема, витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі звернення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 24.06.2016р. №1010-48887/153, 15 липня 2016 р. посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва: магазин-павільйон за адресою: АДРЕСА_1. Перевірка була проведена в присутності позивача.

Матеріалами встановлено, що на перевірку власником магазину ОСОБА_3 надано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 05.07.2016р. «ХК17 та технічний паспорт БТІ.

Разом з тим, проектна документація, документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою та містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки надано не було.

Згідно з інформації, зазначеної в декларації, об'єктом будівництва є реконструкція нежитлових приміщень першого поверху №1-5, розташованих у житловому будинку під магазин по продажу товарів народного попиту, пунктом 13 Декларації визначено, що інформація про документ, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не зазначається у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об'єктів без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

Відповідно до технічного паспорту магазин складається з приміщень №№ 1-10.

Матеріалами справи встановлено, що прибудова, що складається з приміщень №№ 6-10, була збудована самовільно на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Загальна площа самовільно прибудованої прибудови складає 127,5 кв.м.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що у декларації позивач не зазначив інформацію про земельну ділянку, вказавши, що реконструкція об'єкту здійснюється без зміни зовнішніх геометричних розмірів його фундаменту у плані, а фактично побудував прибудову на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без права власності або користування земельною ділянкою та належно затвердженого проекту будівництва.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов правильного висновку, що дані зазначені в декларації щодо об'єкта будівництва є недостовірним. Отже, роботи з будівництва об'єкта виконані без відповідного документа, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 26 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р №466.

Згідно ст. 376 Цивільного Кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як свідчать матеріали справи, документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою за зазначеною адресою у позивача відсутній, чим порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абз. 7 п. 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 та абз. 7 п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, у разі виявлення інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того з матеріалів справи слідує, що під час перевірки було встановлено, що магазин-павільйон експлуатується, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 13.04.2011р. Х 461.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.07.2016 року №288/298-А, яким встановлено порушення вимог п.2 ч.1 ст. 34 та ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Постанови КМУ №461 від 13.04.2011. «Про питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Позивач зауважень щодо здійснення перевірки не мав, про що зазначив особисто в акті перевірки №288/298-А від 15.07.2016р.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

29 липня 2016 року головним інспектором Лєсновим І.О. винесено постанову № 288/298-П по справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено, що ОСОБА_3 було здійснено будівництво прибудови магазина- павільйону до багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (об'єкт ІІІ категорії складності), без документу, що надає право на виконання будівельних робіт на об'єктах ІІІ категорії складності (реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) та об'єкт експлуатується без прийняття в експлуатацію згідно чинного законодавств, за що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 96 КпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини та докази, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується постановою, в якій зазначено обставини цього правопорушення. Жодних доказів, які б свідчили про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення позивач до суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем під час розгляду справи було надано всі належні та допустимі докази на підтвердження правомірності власних дій.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Натомість позивач, не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача не підлягають задоволенню через відсутність порушення прав діями відповідача.

Частиною 1 статті 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки відповідач діяв у порядок та у спосіб встановлений законодавством України, що регулює відносини у сфері містобудівної діяльності.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 08.02.2017р. по справі № 617/1361/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 24.03.2017 р.