Справа № 205/8029/16-а(2а/205/64/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2017 рокусправа № 205/8029/16-а(2а/205/64/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року у справі № 205/8029/16а (2а/205/64/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним рішення відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 по 28.12.2015 та за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в розмірі 11372,91 грн.;

- зобов'язати відповідача скасувати рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 по 28.12.2015 та за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в розмірі 11 372,91 грн.;

- зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_1 суми з пенсії, які були стягнені з нього за рішенням про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера МВС ОСОБА_1

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З 01.10.2015 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 07.11.2015 року позивач, як державний службовець 13 рангу, призначений на посаду начальника відділу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що підтверджується витягом з наказу по особовому складу № 1/ос від 07.11.2015 року. (а.с. 12)

У період роботи на вказаній посаді з 07.11.2015 року по 31.01.2016 року позивачу виплачувалась пенсія за вислугу років, призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01.02.2016 року виплата пенсії призупинена.

12.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення виплати пенсії. Протягом травня-червня 2016 року позивач отримував занижену пенсію.

21.06.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити про причини зниження виплати пенсії. (а.с. 16)

Не отримавши відповідь на своє звернення, ОСОБА_1 звернувся до громадської приймальні відповідача, де отримав копію листа ГУПФУ в Дніпропетровській області від 05.07.2016 року, у відповідності до якого відповідач розяснив позивачу, що за період перебування позивача на посаді державного службовця в Національній поліції з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року виникла переплата пенсії в сумі 11372,91 грн., яка підлягає терміновому поверненню до Державного бюджету України. З 01.02.2016 виплата пенсії призупинена. (а.с. 17-18)

06.09.2016 року позивач повторно звернувся із заявою до відповідача, в якій просив повідомити чи приймало ГУПІФУ в Дніпропетровській області у відповідності до вимог діючого законодавства рішення про нарахування ОСОБА_1 заборгованості в сумі 11372,91 грн., у звязку з переплатою пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року. (а.с. 19)

23.09.2016 року відповідач листом № Х1287-16 надав відповідь позивачу, яка відповідає змісту відповіді від 05.07.2016 року. (а.с. 20-21)

Не погоджуючись з вказаним рішення позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі ОСОБА_2 № 2262-XII), в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі ОСОБА_2 № 213-VIII), яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Аналогічні приписи містяться у статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в п. 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Отже, з 01.06.2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тому, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим передбачені статтею 54 Закону № 2262-XII підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього закону, відпали і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Таким чином, враховуючи те, що відсутні підстави для невиплати пенсії позивачу з 07.11.2015 року по 31.12.2015 року, рішення відповідача в частині повернення надміру виплачених сум пенсії за цей період є неправомірним.

Крім того, Законом № 911-VІІ від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни у положення статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та положення цих статей викладено у наступній редакції: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

Вказані зміни набрали законної сили з 01.01.2016 року.

Тобто, з 01.01.2016 року визначальною умовою для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є перебування особи, якій призначена пенсія за цим Законом, на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Оскільки позивач, якому призначена пенсія за Законом № 2262-XII, з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року перебував на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", наявні всі підстави для невиплати йому пенсії за вказаний період.

Водночас, відповідачем за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року позивачу було в повному обсязі виплачено пенсію, у зв'язку з чим виникла переплата.

За приписами ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі ОСОБА_2 № 1788-ХІІ) пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Вказаними нормами встановлено, що у разі невиконання пенсіонером обов'язку, встановленого ч. 1 ст. 102 Закону № 1788-ХІІ, останній зобов'язаний повернути неправомірно отримані кошти на підставі рішення територіального органу Пенсійного фонду.

Підставою для повернення надміру виплачених коштів, на думку відповідача, стало неповідомлення ОСОБА_1 про працевлаштування з 07.11.2015 року.

Проте з огляду в судовому засіданні пенсійної справи позивача колегією суддів встановлено, що останнім було надано відповідачу витяг з наказу ГУ НПУ в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с про його призначення на посаду начальника відділу управління кадрового забезпечення, який зареєстровано в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 8 грудня 2015 року. Таким чином, позивачем виконано встановлений діючим законодавством обовязок щодо повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Колегія суддів зазначає, що за умови виконання пенсіонером вказаного обовязку він не може нести відповідальність за подальші дії ПФУ.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що виплата позивачу пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року відбулася по вині відповідача, оскільки саме він мав повноваження щодо припинення виплати пенсії позивачу з 01.01.2016 року у зв'язку з внесенням змін у ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а відтак рішення відповідача про повернення надміру виплачених сум пенсії позивачу у сумі 11372,91 грн. за період з 07.11.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року є протиправним.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст виготовлено 27 березня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року у справі № 205/8029/16а (2а/205/64/17) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко