Справа № 702/825/16-а
Суддя: Чорненька Д. С.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №702/825/16-а
Провадження №2а/702/1/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: Чорненької Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

позивач: ОСОБА_1 не з»явився,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Монастирищенського районного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Монастирищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправними рішень, їх скасування та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

Позивач 18.07.2016 року звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними рішень, їх скасування та закриття провадження у справі. Підставою для звернення вважає те, що постановою головного державного виконавця Монастирищенського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області від 18.05.2016 року за №1141 накладено штраф в розмірі 170 грн. та постановою від 07.06.2016 року за №1328 накладено штраф в розмірі 340 грн.Згідно даних постанов, на нього, ОСОБА_1, накладено штрафи через невиконання ним вимоги про усунення перешкоди в користуванні ФГ «Миколай-1» земельними ділянками площею 2,55 га та 2,5 га.У своїй вимозі державний виконавець не вказував, які саме перешкоди він, ОСОБА_1 повинен був усунути, що він повинен конкретно зробити, чи утриматися від яких саме дій.Виконавчий лист №702/1282/15-ц, виданий Монастирищенським районним судом Черкаської області 14.04.2016 року на підставі рішення апеляційного суду Черкаської області від 15.03.2016 року. Дане рішення вважає незаконним та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ винесено ухвалу про відкриття провадження за його касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Черкаської області від 15.03.2016 року.Проїзд до орендованих Стягувачем, ФГ «Миколай-1» земельних ділянок можливий лише через земельні ділянки, які перебувають в оренді ФГ «Вікторія». Даний факт був встановлений під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції. Документація щодо міжквартальних проїздів не розроблена і проїзди в натурі не відведені. З приводу проїзду між Позивачем та керівництвом ФГ «Вікторія» дійсно виникали конфлікти. Та це правовідносини двох юридичних осіб-орендарів: ФГ «Вікторія» та ФГ «Миколай-1», алеж ніяк не його, ОСОБА_1Г, як фізичної особи. Згідно ч.2 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа повинна утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення», а саме п.8 "Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним". Згідно п.13 Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог, і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено:конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.Вважає, що держаний виконавець формально та поверхнево підійшов до розгляду даного виконавчого листа та відкрив виконавче провадження за виконавчим листом, який неможливо виконати не порушуючи чинне законодавство України. Замість того, щоб звернутися до суду, який виніс рішення з вимогою про розяснення способу його виконання, державний виконавець виносить постанови про накладення штрафу за невиконання абстрактної вимоги про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками.За таких обставин, постанова про накладення штрафу від 18.05.2016 року та від 07.06.2016 не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».Про наявність оскаржуваних постанов дізнався 09.07.2016 року, після отримання постанови про виведення в окреме виконавче провадження постанови про накладення штрафу та постанов про відкриття виконавчого провадження. Він не мав можливості оскаржити постанову про накладення штрафу у визначений законом час з обєктивних причин.Згідно п.5 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень судів.Просить поновити строк на оскарження, як такий, що пропущено з поважної причини; визнати протиправними постанову №1141 від 18.05.2016 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. та постанову №1328 від 07.06.2016 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн., скасувати зазначені постанови та провадження у справі закрити.

На адресу суду 22.07.2016 року від представника відповідача ОСОБА_4 районного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області надійшло заперечення, відповідно до якого 14.04.2016 р. до Монастирищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області надійшов на примусове виконання виконавчий лист Монастирищенського районного суду №702/1282/15-ц від 14.04.2016 року про зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні фермерським господарством «Миколай-1» земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і які знаходяться за адресою с. Петрівка Монастирищенський р-н Черкаська обл. 14.04.2016 року державним виконавцем Монастирищенського районного відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №702/1282/15-ц від 14.04.2016 року та направлено за вих. №907/09-34 на адресу боржника для виконання. 14.04.2016 року за вих. №912/09-34 на адресу боржника згідно квитанції від 15.04.2016 року державним виконавцем було надіслано вимогу державного виконавця, якою зобовязується боржник у строк до 21.04.2016 р. усунути перешкоди в користуванні ФГ «Миколай-1» земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і які знаходяться за адресою с. Петрівка Монастирищенського району Черкаської області. 17.05.2016 державним виконавцем було складено акт про те, що боржник не виконав вимогу державного виконавця від 14.04.2016 р. 18.05.2016 р. державним виконавцем Монастирищенського районного відділу ДВС винесено постанову про накладення штрафу в сумі 170 грн. та направлено за вих. №1141/09-34 на адресу боржника для виконання. Дана постанова боржником не оскаржувалась. 26.05.2016 року за вих. №1267/09-34 на адресу боржника згідно квитанції від 27.05.2016 року державним виконавцем було надіслано вимогу державного виконавця, якою зобовязується боржник у строк до 03.06.2016 року усунути перешкоди в користуванні ФГ «Миколай-1» земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і які знаходяться адресою: с.Петрівка, Монастирищенський р-н, Черкаська обл. 03.06.2016 року державним виконавцем було складено акт про те, що боржник не виконав вимогу державного виконавця від 26.05.2016 р. 06.06.2016 р. державним виконавцем Монастирищенського районного відділу ДВС винесено постанову про накладення штрафу в сумі 340 грн., копію якої направлено 07.06.2016 р. за вих №1328/09-34 на адресу боржника для виконання. Дана постанова боржником не оскаржувалась. 07.06.2016 р. за вих. №499/09-35 державним виконавцем на адресу Монастирищенського ВП Уманського ВП було надіслано подання щодо притягнення боржника ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання рішення суду. 16.06.2016 року державним виконавцем на підставі п.11 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копію якої за вих. №582/09-35 направлено сторонам. 16.06.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про виведення в окреме виконавче провадження постанови про накладення штрафу копію якої за вих. №1486/09-34 направлено боржнику. 16.06.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про виведення в окреме виконавче провадження постанови про накладення штрафу копію якої за вих. №1485/09-34 направлено боржнику. 05.07.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови Монастирищенського РВ ДВС № б/н від 16.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 170 грн. штрафу на користь держави, копію якої за вих. №828 направлено на адресу боржника для виконання. 05.07.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови Монастирищенського РВ ДВС №б/н від 16.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 340 грн. штрафу на користь держави, копію якої за вих. №829 направлено на адресу боржника для виконання. Боржником дії державного виконавця не оскаржувалися. Вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу, були здійсненні відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Просить залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 та визнати правомірними дії державного виконавця Монастирищенського районного відділу ДВС при винесенні постанови про накладення штрафу.

У судове засідання позивач не зявився по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов та обставини, зазначені у позоній заяві підримав повністю, просить його задоволити. Додатково пояснив, що позивач не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та вимог про виконання рішення суду №702/1282/15-ц, а тому накладення штрафів вважає незаконним, в тому числі і з підстави невизначеності дій, які він мав вчинити на виконання рішення суду.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 районного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 позов не визнав повністю, підтримав подане заперечення та обставини, зазначені у ньому. Додатково пояснив, що акт про невиконання рішення суду складався зі слів стягувача, а які саме перешкоди позивач чинив стягувачу, йому невідомо. Це має знати позивач як боржник, так як у виконавчому листі перешкоди не конкретизовані. Державний виконавець, який здійснював виконавче провадження, на даний час звільнений з служби в ДВС. Надсилання кореспонденції з повідомленням діючим законодавством не передбачено, кореспонденція на адресу відділу ДВС не повернулася, тому вважає, що постанови були вручені боржнику.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого проваження № 50849602 від 14.04.2016 року, матеріали цивільної справи № 702/1282/15-ц за позовом ФГ "Миколай-1" до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками, суд вважає, шо позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до п.п.2 п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13.12.2010 року при цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень.

Згідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями (який діяв на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб)-це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі-рішення);

Відповідно ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника-у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Із наданих відповідачем матеріалів - копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 50849602 судом встановлено, що постанова частково не відповідає вимогам ст.25 Закону №606-XIV, так як у ній не зазначено строк добровільного виконання боржником рішення суду.

Згідно ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно ч.1 ст.31 Закону №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою

кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно до ч.6 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно ст.98 цього Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від 10 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач заперечує, що отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, суду відповідачем належних і допустимих доказів отримання відповідачем постанови про відкриття провадження - повідомлення про її вручення не надав, у постанові відсутнє зазначення строку в який позивач повинен добровільно виконати рішення суду, а тому підстав вважати, що позивач не виконав у добровільному порядку в семиденний строк рішення суду немає. Також суду відповідачем не надано доказів отримання позивачем інших документів, в тому числі і копії постанов про накладення штрафу.

Згідно п.1 ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що про порушення своїх прав позивач з наданих суду доказів сторонами дізнався 09.07.2016 року, звернувся до суду з позовом 18.07.2016 року, а тому підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню, так як причини пропуску строку оскарження їх рішень позивачем є поважними, оскільки про наявність рішень дізнався 09.07.2016 року.

Крім цього, суду не надано доказів, що державний виконавець з"ясував у позивача та перевірив поважність причини невиконання ним рішення суду, а накладення штрафу відповідно ст.ст.75,89 Закону можливе лише при відсутності поважних причин.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13.12.2010 року судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Згідно п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року акт-документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

17 травня 2016 року було складено акт державного виконавця, відповідно до якого було встановлено, що боржником ОСОБА_1 не було виконано вимогу державного виконавця від 14.04.2016 року, а саме: не усунуто перешкоди в користуванні ФГ «Миколай-1» земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і які знаходяться за адресою с.Петрівка Монастирищенський р-н Черкаська обл. (а.с.26).

Разом з тим, даний акт складено за відсутності позивача, не зазначено причини його невиконання та не зазначено які саме перешкоди боржник не усунув.

03 червня 2016 року повторно було складено акт державного виконавця, відповідно до якого було встановлено, що боржником ОСОБА_1 не було виконано вимогу державного виконавця від 26.05.2016 року, а саме: не усунуто перешкоди в користуванні ФГ «Миколай-1» земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і які знаходяться за адресою с.Петрівка Монастирищенський р-н Черкаська обл. (а.с.31). Разом з тим даний акт складено за відсутності позивача, не зазначено причини його невиконання та не зазначено які саме перешкоди він не усунув.

Згідно ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд вважає, що для визначення наявності підстав для стягнення штрафів державному виконавцю необхідно встановити факт невиконання рішення суду боржником самостійно у строк, встановлений для його самостійного виконання, та відсутність поважності причин його не виконання. При прийнятті постанов від 18.05.2016 року та від 07.06.2016 року державним виконавцем відділу ДВС ці обставини не було з"ясовано та не враховано.

А тому, суд приходить до висновку, що адміністративний позов про визнання протиправними рішення та про скасування постанов про накладення штрафу підлягає до задоволення повністю. Щодо вимоги про закриття виконавчих проваджень, суд вважає, що у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як закриття виконавчого провадження є компетенцією відділу ДВС , а тому суд вважає за необхідне зобов"язати відповідача прийняти рішення, в зв"язку із чим позов в іншій частині не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.72,86,88,99,102, 158-163, 181, 185 КАС України, Конституцією України, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13.12.2010 року, Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними та скасувати : постанову №1141 від 18.05.2016 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. на ОСОБА_1 та постанову №1328 від 07.06.2016 про накладення штрафу в розмірі 340 грн. на ОСОБА_1.

Зобов"язати Монастирищенський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області прийняти рішення про закриття виконавчого провадження по виконанню постанови №1141 від 18.05.2016 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. на ОСОБА_1 та постанови №1328 від 07.06.2016 про накладення штрафу в розмірі 340 грн. на ОСОБА_1..

Стягнути з Монастирищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна) гривня 20 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії цієї постанови до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.С.Чорненька