Справа № 824/1023/16-а
Суддя: Семенко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 824/1023/16-а
Провадження № 2-а/727/117/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Семенка О.В.,
при секретарі Гончарук Н.Г.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Байцара І.Б.,
представника відповідача Ільчика О.В.,
представника третьої особи Бойчука Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до третя особа на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позивачем мотивуються заявлені вимоги тим, що він проходив службу в складі Радянських військ, направлених для надання військової допомоги Демократичній Республіці Афганістан (ДРА) у званні старшого прапорщика на посаді начальника секретної частини в період з 23.09.1982р. по 11.07.1984р. Зазначає, що в 1983 році під час проходження служби, знаходячись в автомобілі, в якому їхав для виконання службового завдання, підірвався на міні, в результаті чого він отримав осколкові поранення голови, обох рук, контузію головного мозку, що підтверджено Висновком судово-медичного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №1291/ж від 14.07.2015р. Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Міністерства оборони України від 15.07.2015р. №2662 встановлено, що отримані ним поранення пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
17.12.2015р. комісією МСЕК йому було встановлено 3 групу інвалідності від поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується актом МСЕК серії 12ААА №091711.
Зазначає, що 03.03.2016 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Чернівецький обласний військовий комісаріат дійшов висновку, що він має право на отримання вказаної грошової допомоги, і направив свій позитивний висновок від 04.03.2016 р. №1599 з відповідними додатками в Департамент фінансів Міністерства оборони України для виплати цієї грошової допомоги. Висновок ІНФОРМАЦІЯ_2 та додані до нього підтверджуючі документи були розглянуті комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
Однак, подані ним документи комісія повернула на доопрацювання з причини відсутності відомостей, що свідчать про причину та обставини поранення, а саме про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Вважає дії відповідача незаконними.
Просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви про виплати йому одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 3 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби. Встановити, що отримання ним осколкових поранень голови, обох рук, контузії головного мозку під час проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан в 1983 році, не по пов`язано із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не було наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, та не було навмисним спричиненням самому собі тілесних ушкоджень, також просить зобов`язати відповідача Міністерство оборони України розглянути його заяву щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 3 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності до вимог законодавства.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали викладені обставини в адміністративній позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив суду, що посадові особи Чернівецького ОВК в силу вимог п.4.8 положення №530, вірно повідомили позивача про необхідність надання повного пакету документів, передбачених п. 1 порядку №975. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Представник третьої особи на стороні відповідача Чернівецького обласного військового комісаріату в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив службу в складі Радянських військ, направлених для надання військової допомоги Демократичній Республіці Афганістан (ДРА) у званні старшого прапорщика на посаді начальника секретної частини в період з 23.09.1982р. по 11.07.1984р., що підтверджується Послужним списком (а.с.16-17).
Під час проходження служби в ДРА в 1983 році позивач ОСОБА_1 отримав осколкові поранення голови, обох рук, контузію головного мозку, що підтверджено Висновком судово-медичного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №1291/ж від 14.07.2015р. (а.с.12-13). Вказані поранення позивач отримав за обставин, коли автомобіль, в якому він їхав для виконання службового завдання, підірвався на міні.
Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Міністерства оборони України від 15.07.2015р. №2662 (а.с.20) встановлено, що отримані позивачем поранення пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
17.12.2015р. комісією МСЕК позивачу ОСОБА_1 було встановлено 3 групу інвалідності від поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується актом МСЕК серії 12ААА №091711 (а.с.14).
03.03.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (а.с.18). Розглянувши заяву, Чернівецький обласний військовий комісаріат дійшов висновку, що позивач має право на отримання вказаної грошової допомоги, і направив свій позитивний висновок від 04.03.2016 року №1599 (а.с.21) з відповідними додатками в Департамент фінансів Міністерства оборони України для виплати цієї грошової допомоги.
Висновок ІНФОРМАЦІЯ_2 та додані до нього підтверджуючі документи були розглянуті комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
Як вбачається з витягу з протоколу засідання даної комісії від 20.05.2016р. №36 (а.с.24), подані позивачем документи комісія повернула на доопрацювання з причини відсутності відомостей, що свідчать про причину та обставини поранення, а саме про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Про повернення комісією документів на доопрацювання позивача повідомив Чернівецький обласний військовий комісаріат листом від 08.06.2016р. №4327, (а.с. 22), який позивач отримав 12.06.2016р.
Відповідно до пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 28.05.2008р. №499, та п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013р. №975, військовослужбовець, якому виплачується одноразова грошова допомога, подає уповноваженому органу документ, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Таким чином, вперше законодавством було передбачено подання документа, що свідчить про причини та обставини поранення, в 2008 році. До прийняття постанови КМУ від 28.05.2008р. №499 такі документи не видавались, а обставини поранення не обліковувались.
Як вбачається з Послужного списку позивача, він проходив військову службу в ДРА в період з 23.09.1982р. по 11.07.1984р. В той період документи щодо причин та обставин поранення не видавались.
Загальновідомо, що 15.02.1988 року ОСОБА_2 завершив виведення усіх своїх військ з території ДРА, у зв`язку з чим військова частина, в якій позивач проходив службу, була розформована, як і всі інші військові частини, дислоковані на території ДРА. У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості звернутися до військової частини, в якій проходив службу, для отримання передбаченого Порядком документа про причини та обставини поранення.
Відповідно до п.19 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013р. №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо поранення контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Так, згідно відповіді Чернівецького міського військового комісаріату від 11.11.2016р. №3718 (а.с. 22) про те, що відомості про перебування позивача у грудні 1983 року в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, про спричинення собі тілесного ушкодження або вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення при отриманні в цей час поранення - відсутні.
З огляду на викладене вище суд вважаює, що довідка Чернівецького міського військового комісаріату від 11.11.2016р. №3718 є належним доказом, який підтверджує, що позивач не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, не спричинив собі тілесне ушкодження та не вчиняв кримінального чи адміністративного правопорушення при отриманні поранення в грудні 1983 року.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми ідо каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 28.05.2008 №499, одноразова допомога у разі інвалідності - гарантована державою виплата, право на яку виникає у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, з дати, яка: значена в довідці МСЕК.
Зокрема, пунктом 7 Порядку № 499 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови - для письмового повідомлення заявника із означенням мотивів відмови.
За приписами абзацу 2 п. 7 Порядку № 499, відповідач як Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі тішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів призначених на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб виплачується звільненим з військової служби (зборів) особам у зв`язку із інвалідністю, що настала після 01.01.2007.
На час подання позивачем заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, механізм розгляду таких заяв та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається та виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Суд вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушив права позивача ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме права на оскарження рішення Міноборони у встановленому порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, ст.ст.2, 6, 11, 16-19, 99, 104-106, КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 3 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Встановити, що отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , осколкових поранень голови, обох рук, контузії головного мозку під час проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан в 1983 році, не було пов`язано із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не було наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, та не було навмисним спричиненням самому собі тілесних ушкоджень.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути ОСОБА_1 , заяву щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 3 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності до вимог законодавства.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
СУДДЯ : О.В. Семенко