Справа № 819/1617/16
Суддя: Осташ А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1617/16

20 березня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. за участю секретаря судового засідання Ліщинської М.М., представника позивача - Чорненького В.В., представника відповідача - Серетного Т.І., представника третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства "Тернопільводоканал"

до Відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» (далі - Позивач, КП «Тернопільводоканал») звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Тернопільське державне науково-технічне підприємство «Промінь», в якому просить:

- визнати протиправною відмову відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області у видачі довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та затвердженні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою: м. Тернопіль, вул. Л. Курбаса.

- зобов'язати відділ Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області видати довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

- визнати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль вул. Л. Курбаса погодженим відділом Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області.

Ухвалою суду від 27.01.2017 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.10.2016 позивач звернувся до відділу Держгеокадастру у м. Тернополі із заявою та необхідними доданими документами про видачу довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль, вул. Л.Курбаса. Разом з тим, за результатами розгляду даної заяви відповідач прийняв рішення про відмову у його задоволені, що викладено в листі №19-1919-99.5-897/2-16 від 17.11.2016.

Таке рішення відповідача позивач вважає безпідставним, необґрунтованим, оскільки, не вказано жодного безпосередньо посилання на норми чинного законодавства. Представник позивача також зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції розроблений відповідно до вимог законодавства. Приміщення каналізаційної насосної станції №2 дійсно передано в комунальну власність і таким чином вирішено питання щодо об'єктів державної власності, які були розміщенні на земельній ділянці по вул. Л. Курбаса у м. Тернополі відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, представник позивача вважає, що єдиним способом захисту їх порушених прав є прийняття судом постанови про визнання проекту землеустрою погодженим.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Відділу Держгеокадастру у місті Тернополі Тернопільської області заперечуючи проти позову, суду пояснив, що відповідач під час розгляду заяви позивача про видачу довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль, вул. Л.Курбаса надав лист - відповідь №19-1919-99.5-897/2-16 від 17.11.2016 в якому було рекомендовано звернутися до ліцензійного розробника з метою приведення матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до вимог чинного законодавства України у сфері земельних відносин.

Як пояснив представник відповідача, підставою ненадання висновку про погодження проекту землеустрою було те, що в реєстрі державного майна обліковується нерухоме державне майно за місцезнаходженням м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, яке перебуває на балансі Тернопільського державного науково-дослідного підприємства «Промінь», а саме на земельній ділянці яка відводиться рішенням Тернопільської міської ради. Зокрема, представник відповідача зазначив, що умова Державного концерну «Укроборонпром» щодо вирішення підприємством, спільно з органом управління питань щодо об'єктів державної власності, які розміщенні на даній земельній ділянці відповідно до норм чинного законодавства України не виконана. З врахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що у відділу Держгеокадастру у місті Тернополі Тернопільської області не було підстав для погодження проекту землеустрою.

Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що на даний час відділ Держгекадастру в м.Тернополі не має повноважень на затвердження проектів землеустрою у зв'язку з дією Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії,картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельною ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастр під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2016 року №580.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Тернопільське державне науково-технічне підприємство «Промінь» в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 27.12.2016 пояснив, що вони відмовилися від права користування та надали згоду на вилучення земельної ділянки, що знаходиться на території Тернопільської міської ради за адресою м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, яка перебуває на балансі Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь». Тернопільською міською радою прийнято рішення яким погоджено прийняття в комунальну власність від Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» каналізаційну насосну станцію, в подальшому вказана каналізаційно-насосна станція передана на баланс КП «Тернопільводоканал».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області в судовому засіданні зазначила, що згідно інформації наданої Державним концерном «Укроборонпром» в Реєстрі закрито запис щодо державного майна, зокрема каналізаційно-насосна станція, яке перебувало на балансі Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» відповідно до виконаного прийнятого управлінського рішення передано у комунальну власність. При вирішенні спору покладається на рішення суду.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, представників третіх осіб, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних міркувань.

Суд встановив, що 27.12.2012 Тернопільською міською радою прийнято рішення №6/п28/5, яким погоджено прийняття в комунальну власність від Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» каналізаційну насосну станцію №2 за адресою вул. Текстильна, 28, що перебуває в господарському віданні Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» державного концерну «Укроборонпром» з наступною передачею на баланс управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (аркуш справи 21).

Рішенням Тернопільської міської ради від 23.01.2013 №86 затверджено акт прийняття-передачі каналізаційної насосної станції у комунальну власність м. Тернополя (аркуш справи 22-24).

Тернопільське державне науково-технічне підприємство «Промінь» 28.01.2013 відмовилося від права користування та надало згоду на вилучення земельної ділянки, що знаходиться на території Тернопільської міської ради за адресою м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, яка перебуває на балансі Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь». (аркуш справи 20).

Державний концерн «Укроборонпром» 05.02.2013 у листі на підставі звернення Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» дає згоду на вилучення земельної ділянки з користування Тернопільського науково-технічного підприємства «Промінь» площею 1340 кв.м, що знаходиться за адресою м. Тернопіль Текстильна, 28, за умови вирішення підприємством, спільно з органом управління, питань щодо об'єктів державної власності, які розміщені на земельній ділянці відповідно до норм чинного законодавства України. (аркуш справи 19).

Рішенням №151 виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.02.2013 №151 зобов'язано управління обліку та контролю за використанням комунального майна безоплатно передати на баланс в поповнення статутного капіталу комунального підприємства «Тернопільводоканал» майно каналізаційно-насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль вул. Текстильна, 28 (аркуш справи 27).

Тернопільська міська рада рішенням №6/57/124 від 27.02.2015 надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,142 га за адресою вул.Л. Курбаса КП «Тернопільводоканал» (аркуш справи 14).

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМП Геодезія» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 по вул.Л.Курбаса у м. Тернополі.

КП «Тернопільводоканал» 30.08.2016 звернувся із заявою до відділу Держгеокадастру у м. Тернополі про видачу довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль, вул. Л.Курбаса.

Листом №34-1908-99.5-1847/0/34-16 від 12.09.2016 відділ Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області надав відповідь про те, що рекомендує звернутися до ліцензійного розробника з метою приведення матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до вимог чинного законодавства України у сфері земельних відносин та просить долучити підтверджуючі документи щодо вирішення умов надання згоди на вилучення земельної ділянки ДК «Укроборонпром» за адресою м. Тернопіль вул.. Текстильна, 28 та доповнити проект землеустрою правовстановлюючими документами (аркуш справи 78).

КП «Тернопільводоканал» 12.10.2016 вдруге звернулося до відділу Держгеокадастру у м. Тернополі із заявою та необхідними доданими документами про видачу довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль, вул. Л.Курбаса (аркуш справи 79).

Відділ Держгеокадастру у м. Тернополі рішенням викладеним в листі №19-1919-99.5-897/2-16 від 17.11.2016 відмовив в погодженні проекту землеустрою щодо відведення у власність комунальному підприємству "Тернопільводоканал" земельної ділянки для обслуговування каналізаційної насосної станції №2 за адресою: м.Тернопіль, вул. Л.Курбаса (аркуш справи 81).

Не погоджуючись із відмовою відповідача позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Оцінюючи правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем суд виходив з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 186-1 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до ч.7 ст.186-1 ЗКУ органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Згідно ч.5,6 ст.186-1 ЗКУ органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Пунктом 8 ст.186-1 ЗКУ визначено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

З аналізу наведених норм випливає, що уповноважений орган зобов'язаний в десятиденний термін з дня надходження проекту землеустрою погодити або відмовити в його погодженні, оформивши відповідно згоду або відмову письмовим висновком.

Суд розцінює лист відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області від 17.11.2016 можна розцінювати, як рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою.

Як описано вище, підставами для відмови в погодженні проекту змелеустрою слугувало те, що в Реєстрі обліковується нерухоме державне майно за місцезнаходженням м. Тернопіль вул.. Текстильна, 28, яке перебуває на балансі Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь», а саме на земельній ділянці, яка відводиться рішенням Тернопільської міської ради від 27.02.2015 №6/57/124 без конкретизації об'єкта та рекомендовано звернутися до ліцензованого розробника з метою приведення матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до вимог чинного законодавства України у сфері земельних відносин.

Такі мотиви відмови суд не може визнати правомірними, оскільки в ході судового розгляду справи твердження відповідача про те, що перехід з держаної власності у комунальну власність будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль вул.. Л. Курбаса не відбувся, було спростовано, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з статтею 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Розподіл повноважень та порядок управління об'єкти державної власності визначений у Законі України «Про управління об'єктами державної власності» відповідно до статті 6 Закону до повноважень уповноважених органів управління покладено, зокрема, ведення обліку об'єктів державної власності, що перебувають у їх управлінні (п.11), виявлення державного майна, яке тимчасово не використовується, та внесення пропозицій щодо умов його подальшого використання (п.15), погодження передачі об'єктів державної власності в комунальну власність (п.18).

Як випливає із матеріалів справи, Держаний концерн «Укроборонпром» листом від 24.02.2017 повідомив, що на підставі наказу Концерну від 04.01.2013 №8 та акта приймання-передачі від 23.01.2013 зазначене нерухоме майно було передане у комунальну власність міста Тернополя, а інформація про таку передачу внесена до Реєстру за допомогою автоматизованої системи «Юридичні особи» (аркуш справи 160-161).

Фонд Державного майна України листом від 17.02.2017 повідомив, що в Реєстрі закрито запис щодо державного майна, зокрема каналізаційної насосної станції №2 за місцезнаходженням м. Тернопіль вул.. Текстильна, 28, яке перебувала на балансі Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» відповідно до виконаного прийнятого управлінського рішення передано у комунальну власність (аркуш справи 150).

Суд встановив, що на даний час каналізаційна насосна станція №2 за адресою м. Тернопіль вул. Л. Курбаса, 28 знаходиться на балансі КП «Тернопільводоканал». Рішення Тернопільської міської ради про передачу будівлі каналізаційної насосної станції №2 з державної у комунальну власність ніким не оскаржувалося.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що навіть якщо врахувати позицію представника відповідача з приводу того, що відомості про перехід з державної у комунальну власність занесені в Єдиному реєстрі об'єктів державного майна України тільки під час розгляду справи в суді, то це жодним чином не впливає на виділення даної земельної ділянки, оскільки призначенням цього реєстру є оптимізація та вдосконалення процедури комплексного управління об'єктами державної власності, а його дані не мають характеру повної та достовірної інформації щодо правового статусу певного конкретного майна. Враховуючи викладене, суд встановив, що передача каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль вул. Текстильна, 28 з державної у комунальну власність відбулася відповідно до вимог чинного законодавства Тернопільським науково-технічним підприємством «Промінь» за погодженням з Державним концерном «Укроборонпром».

Натомість як встановлено в судовому засіданні відмова відповідача від 17.11.2016 не містить обґрунтованих причин відмови у погодженні проекту землеустрою, які передбачені 186-1 ЗК України, оскільки не має жодних посилань на вимоги чинного законодавства та твердження відповідача про те, що перехід з державної у комунальну власність будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці не відбувся базується на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відділ Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільській області розглядаючи заяву позивача від 12.10.2016, прийняло протиправне рішення про відмову в погодженні проекту землеустрою, яке викладене в листі №19-1919-99.5-897/2-16 від 17.11.2016.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області видати довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями є невід'ємною складовою проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Беручи до уваги той факт, що порядок, за яким видавались довідки за формою 6-зем, втратив чинність 01.01.2016, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання проекту землеустрою щодо видачі довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача визнати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіль вул.. Л. Курбаса погодженим відділом Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення, а тому не може підміняти інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Як видно з проаналізованих вище законодавчих норм, вирішення питань, пов'язаних із погодженням проекту землеустрою, є виключною компетенцією відповідного територіального органу Держгеокадастру, яким в даному випадку є відділ Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівлі каналізаційної насосної станції №2 за адресою м. Тернопіл вул.. Л. Курбаса погодженим відділом Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області до задоволення не підлягають.

При цьому обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, який би відповідав вимогам ст.162 КАС України, суд прийшов до переконання про їх захист шляхом зобов'язання відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільській області повторно, у відповідність до вимог діючого земельного законодавства, вирішити питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність комунальному підприємству "Тернопільводоканал" земельної ділянки для обслуговування каналізаційної насосної станції №2 за адресою: м.Тернропіль, вул.Л.Курбаса.

Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача з приводу того, що у відділу Держгеокадастру у місті Тернополі Тернопільської області на даний час відсутні повноваження щодо погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території міста Тернополя.

Відповідно до пункту 2 Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджений постановою Кабінету Міністрів України №580 (далі - Порядок) для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - проект землеустрою) особа, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про землеустрій" є розробником проекту землеустрою (далі - розробник), подає до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою у паперовому та електронному вигляді.

Розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються працівниками територіальних органів Держгеокадастру, які вибрані за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру (пункт 8 Порядку).

Проте, суд вважає, що норми вищезазначеного Порядку до спірних правовідносин застосовуватися не можуть, оскільки оспорюване рішення про відмову в погодженні проекту землеустрою було прийнято, ще до набрання ним чинності.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області слід врахувати, як те, що немає перешкод у погодженні проекту землеустрою щодо відведення у власність комунальному підприємству "Тернопільводоканал" земельної ділянки для обслуговування каналізаційної насосної станції №2 за адресою: м.Тернопіль, вул.Л.Курбаса, так і те, що позивачу не може бути повторно відмовлено у погодженні проекту землеустрою з мотивів, які зазначені у листі №19-1919-99.5-897/2-16 від 17.11.2016.

Відповідно до ч. 3 ст.94 КАС, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Враховуючи, що суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог, тому і судовий збір сплачений позивачем підлягає до відшкодування в розмірі половини сплаченої суми.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовльнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення відділу Держгеокадастру у м.Тернополі про відмову в погодженні проекту земелеустрою щодо відведення у власність комунальному підприємству "Тернопільводоканал" земельної ділянки для обслуговування каналізаційної насосної станції №2 за адресою: м.Тернропіль, вул.Л.Курбаса, яке викладене в листі №19-1919-99.5-897/2-16 від 17.11.2016.

3. Зобовязати відділ Держгеокадастру у м.Тернополі повторно, у відповідність до вимог діючого земельного законодавства, вирішити питання про погодження проекту земелеустрою щодо відведення у власність комунальному підприємству "Тернопільводоканал" земельної ділянки для обслуговування каналізаційної насосної станції №2 за адресою: м.Тернропіль, вул.Л.Курбаса.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Повернути з державного бюджету України в користь комунального підприємства "Тернопільводоканал" за рахунок бюджетних асигнувань відділу Держгеокадастру у м.Тернопіль частину сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №5116 від 12.12.2016 в розмірі 689 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 24 березня 2017 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.