Справа № 820/748/17
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 березня 2017 р. Справа №820/748/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Зеленського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Прокуратури Харківської області від 20 січня 2017 року №11-76 вих- 17;

- зобов'язати Прокуратуру Харківської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, як такого, що успішно пройшов за конкурсним відбором.

В обґрунтування позову зазначив, що 05 вересня 2016 року відповідно до наказу Генеральної прокуратури України «Про проведення тестування для зайняття вакантних посад у місцевих прокуратурах» № 314, було оголошено конкурс робочою групою з організації і проведення тестування та відкритого конкурсу для зайняття посад у місцевих прокуратурах який розпочинається з 12.09.2016 на заняття вакантних посад в місцевих прокуратурах. Позивач взяв участь у конкурсному відборі на вакантну посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області та 29 вересня 2016 року подав заяву на участь у конкурсі та документи до робочої групи з організації проведення тестування. В межах конкурсу позивачем пройдено два етапи тестування (тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування на загальні здібності) за результатами яких в підсумковому рейтинговому списку він зайняв перше місце на вакантну посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області. 29 листопада 2016 року позивача викликали до Прокуратури Харківської області де ним надана письмова згода на проведення спеціальної перевірки у випадках, передбачених законом, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171 «Про затвердження Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». 05 січня 2017 року позивача викликано до Прокуратури Харківської області де повідомлено про успішне проходження спеціальної перевірки, а також підписано текст складання присяги Прокурора, анкету доброчесності, заяву про вступ до профспілки Прокуратури Харківської області, та подано заяву про призначення на вакантну посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області. 23 січня 2017 року позивач отримав лист від Прокуратури Харківської області за № 11-76 вих-17 від 20 січня 2017 року, де повідомлено про відмову у працевлаштуванні на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, і запропоновано у разі незгоди з рішенням суб'єкта владних повноважень звернутися до адміністративного суду. Позивач не згоден з даним рішенням відповідача, оскільки висновки цього рішення не засновані на нормах чинного законодавства України, а тому вважає дане рішення протиправним та незаконним.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що стосовно ОСОБА_1 встановлено обставини, які унеможливлюють призначення його за результатами конкурсного відбору на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, який повинен мати високі моральні якості, а викладені у позовній заяві вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Генерального прокурора України від 05.09.2016 №314 «Про проведення тестування для зайняття вакантних посад у місцевих прокуратурах», згідно з вимогами пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону, Генеральною прокуратурою України організовано проведення конкурсного відбору кандидатів на адміністративні посади та посади прокурорів місцевих прокуратур з 10.10.2016.

Зокрема, на 4 вакантні посади прокурорів Ізюмської місцевої прокуратури подало до робочої групи відповідні документи та претендувало на їх зайняття 10 осіб, у тому числі позивач. За результатами конкурсного відбору, який складався з тестувань на: знання законодавчої бази (професійний тест) та загальні здібності, відповідно до рейтингового списку, ОСОБА_1 отримав підсумковий бал - 115,17 та зайняв 1 місце у рейтинговому списку.

20.01.2017 листом за вихідним №11-76вих17 ОСОБА_1 відмовлено у працевлаштуванні на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області у зв'язку з тим, що встановлені обставини, які згідно з вимогами чинного законодавства унеможливлюють призначення особи на посаду.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Конституції України організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Відповідно до статті 222 Кодексу законів про працю України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

З наведених норм вбачається, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України, особливості розгляду трудових спорів регулюються спеціальними нормами законодавства України, які є пріоритетними перед нормами Кодексу законів про працю України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон України №1697-VII).

У ст.3 Закону закріплено, що діяльність прокуратури ґрунтується, зокрема, на засадах: верховенства права; законності; прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора; неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України, що затверджено постановою Верховної Ради України №1796-XII від 06.11.1991 та який згідно пп.1 п.3, п.4 Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону на даний час є чинний, (далі - Дисциплінарний статут) встановлено, що працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя. Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоди інтересам держави та суспільства.

У ч.2 ст.9 Закону закріплено, що Генеральний прокурор України видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Так, згідно п.п.2, 3 розділу ІІ «Призначення на посади прокурорів» Положення про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України, що з метою забезпечення організації роботи з кадрами в органах прокуратури затверджено наказом Генерального прокурора України від 12.10.2016 №357 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 07.11.2016 за №1450/29580 (далі - Положення) на посади прокурорів призначаються особи, які відповідають кваліфікаційним вимогам, визначеним ст.27 Закону України «Про прокуратуру», крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права для прокурорів місцевих прокуратур на перехідний період згідно з пунктом 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру». Призначення на посади у місцевих прокуратурах здійснюється відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 26.07.2016 №265 «Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.08.2016 за №1130/29260.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 05.09.2016 №314 «Про проведення тестування для зайняття вакантних посад у місцевих прокуратурах», згідно з вимогами пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону, Генеральною прокуратурою України організовано проведення конкурсного відбору кандидатів на адміністративні посади та посади прокурорів місцевих прокуратур з 10.10.2016.

Зокрема, на 4 вакантні посади прокурорів Ізюмської місцевої прокуратури подало до робочої групи відповідні документи та претендувало на їх зайняття 10 осіб, у тому числі позивач. За результатами конкурсного відбору, який складався з тестувань на: знання законодавчої бази (професійний тест) та загальні здібності, відповідно до рейтингового списку, ОСОБА_1 отримав підсумковий бал - 115,17 та зайняв 1 місце у рейтинговому списку.

З огляду на положення п.п.4-6 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої, що затверджено наказом Генерального прокурора України від 26.07.2016 №265 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 15.08.2016 за №1130/29260, (далі - Порядок) 28.11.2016 відповідні матеріали направлено робочою групою до прокуратури Харківської області.

Проте, 13.01.2017 відділом роботи з кадрами прокуратури Харківської області, після проведення спеціальної перевірки, яка потребує певного часу з огляду на необхідність отримання інформації з ряду державних органів та складення відповідної довідки, в мережі Інтернет на сайті «Харьков Форум»(https://www.kharkovforum.com/showthread.php?t=2962941) виявлено статтю під назвою «Осторожно юрист - аферист ОСОБА_1» у якій йшлося про можливі неправомірні дії позивача під час здійснення ним юридичної діяльності. Також, до статті долучені фотографії на яких у посвідченні працівника Національного комітету по боротьбі з корупцією ОСОБА_1 зображений у форменому обсязі працівника прокуратури у класному чині молодший радник юстиції, хоча останній у органах прокуратури ніколи не працював.

За результатами виявлення вказаного факту складено відповідний рапорт.

Опитаний 17.01.2017 з вказаного приводу ОСОБА_1 письмово пояснив, що дійсно отримав у 2011 році посвідчення громадської організації «Національний комітет по боротьбі з корупцією», водночас ним не користувався. Вказане посвідчення у подальшому у нього викрадено. При цьому, позивач не заперечував факту того, що на фотографії він зображений у форменому одязі працівника прокуратура, хоча в органах прокуратури він ніколи не працював. До правоохоронних органів з цього питання він не звертався. Одночасно, останній повідомив, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ він притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків. Також, ОСОБА_1 пояснив, що зловживав спиртними напоями до 2008 року, до того, як почались проблеми зі здоров'ям, та на даний час алкоголь не вживає.

У п.6 розділу II Положення закріплено, що у випадку надання кандидатом недостовірних відомостей чи встановлення інших обставин, які згідно з вимогами чинного законодавства унеможливлюють призначення особи на посаду, у тому числі за результатами конкурсного відбору, керівник органу прокуратури письмово впродовж 10 днів після прийняття рішення повідомляє про це кандидата з наведенням мотивів відмови в призначенні на посаду.

Судом встановлено, що 19.01.2017 керівнику Харківської місцевої прокуратури №2 направлений лист за вихідним №11-70вих-17 щодо вирішення питання про внесення відповідних відомостей за вказаними вище фактами неправомірних дій позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань та організації проведення досудового розслідування.

Відповідно до інформації керівника Харківської місцевої прокуратури №2 від 19.01.2017 за вихідним №04-32-7350/16, 19.01.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом внесення невстановленою особою недостовірних відомостей до посвідчення працівника Національного комітету по боротьбі з корупцією, а саме вклеювання фотокартки особи у форменому одязі працівника прокуратури, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007, яке на даний час триває.

З огляду на викладене, 20.01.2017 листом за вихідним №11-76вих17 ОСОБА_1 відмовлено у працевлаштуванні на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області з вказаних вище підстав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Прокуратурою Харківської області встановлені фактичні обставини відносно ОСОБА_1, а саме притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків, зловживання спиртними напоями, придбання та зберігання посвідчення з фотокарткою у формі працівника прокуратури, хоча позивач ніколи не працював у прокуратурі, які згідно з вимогами чинного законодавства унеможливлюють призначення позивача на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, який повинен мати високі моральні якості.

Окремо суд зазначає, що твердження позивача про наявність наказу прокурора Харківської області від 10.01.2017 про призначення його на посаду є безпідставними, не підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами у розумінні ст.69-70, 86 КАС України, отже не беруться судом до уваги.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі доведено правомірність та обґрунтованість рішення Прокуратури Харківської області від 20 січня 2017 року №11-76 вих- 17 про відмову у працевлаштуванні на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області.

Отже, оскільки позовна вимога про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаду прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, як такого, що успішно пройшов за конкурсним відбором, є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Прокуратури Харківської області від 20 січня 2017 року №11-76 вих- 17, яка визнана судом необґрунтованою та підстави для задоволення якої у суду відсутні, вона також не підлягає задоволенню.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27.03.2017 року.

Суддя Полях Н.А.