Справа № 807/1852/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1852/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

при секретарі судового засідання Кубічек Н.І.

за участю сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 27 березня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 29 березня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області до Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, якою просить суд: "1. Прийняти адміністративний позов про стягнення податкового боргу в порядку ст. 95 Податкового кодексу України до розгляду; 2. Стягнути з Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих (, 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Свалявська, буд. 2 А), суму податкового боргу з податку на додану вартість (Код платежу 14010100), у розмірі 56816 грн., із земельного податку з юридичних осіб (Код платежу 18050500), у розмірі 1688,75 грн., з податку на доходи фізичних осіб (Код платежу 11010100), у розмірі 1530 грн. за рахунок коштів, що належить йому на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках платника, в дохід державного бюджету України.; 3. у відповідності до ст. 49, 122 КАС України розглядати справу за наявними матеріалами, без участі представника інспекції".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не сплачено у встановлені законодавством строки узгоджені грошові зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 56816 грн., із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1688,75 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1530 грн..

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте пунктом третім прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 7).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 пунктом 16.1 підпунктом 16.1.4 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Мукачівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих зареєстроване за адресою: 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Свалявська, буд. 2 А, (а.с. 9-11).

Відповідно до поданої позивачем довідки про суми податкового боргу за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 60034,75 грн. а саме по: податку на додану вартість (Код платежу 14010100), у розмірі 56816 грн., із земельного податку з юридичних осіб (Код платежу 18050500), у розмірі 1688,75 грн., з податку на доходи фізичних осіб (Код платежу 11010100), у розмірі 1530 грн. (а.с. 8).

Відповідачем було самостійно задекларовано суму грошового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету з податку на додану вартість шляхом подання:

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17 липня 2015 року № з самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4528,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 12, 13);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20 серпня 2015 року № з самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 6818,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 15, 16);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 21 вересня 2015 року № з самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 8834,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 19, 20);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 16 жовтня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3582,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 22, 23);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18 листопада 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 5849,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 26, 27);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 21 грудня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4076,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 30, 31);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19 січня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 5329,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 34, 35);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20 квітня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3366,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 38);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 30 квітня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 5286,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 41);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20 травня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1826,00 грн. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 46).

У відповідності до облікової картки платника, у відповідача наявна також заборгованість по земельному податку з юридичних осіб в загальній сумі 1688,75 грн. (а.с. 63).

Крім того, 27 квітня 2016 року, Мукачівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області було проведено перевірку даних податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 4 квартал 2015 року, про що складений відповідний акт № 1169/13-02/03967642 (а.с. 55).

На підставі вищевказаного акту позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 12 травня 2016 року за № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1020,00 грн. (а.с 53). Вказане податкове повідомлення-рішення надсилалося Відповідачу засобами поштового зв'язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та було ним отримано 18 травня 2016 року (а.с. 52).

12 травня 2015 року Мукачівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області було проведено камеральну перевірку даних Відповідача задекларованих у податковій звітності про суми доходів нарахованих ( сплачених) на користь платника податків за IV квартал 2013 року, про що складений відповідний акт № 834/1702/03967642 (а.с. 59).

На підставі вищевказаного акту позивачем було прийнято податкове повідомлення рішення форми "Р" від 19 травня 2015 року pf № ? яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн. (а.с. 57).

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 285 пункту 285.1 Податкового кодексу України базовим податковим (звітнім) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до статті 287 пункту 287.1 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 286 пунктом 286.2 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно статті 287 пункту 287.3 Податкового Кодексу України - податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до стаття 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.3 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до статті 56 пунктів 56.1, 56.2, 56.12, 56.15, 56.18 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У суду, на час розгляду даної справи, відсутні докази щодо оскарження відповідачем вищевказаного податкового повідомлення-рішення, таким чином, сума, що визначена відповідачеві контролюючим органом у розумінні статті 56 Податкового кодексу України, вважається узгодженою .

Згідно статті 59 пункту 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Така податкова вимога від 09 липня 2012 року №166 була вручена Відповідачу 27 липня 2012 року, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 60).

При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Нормами статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 Податкового Кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Станом на день звернення до суду та на час розгляду справи в суді, підприємством не вжито заходів, щодо погашення в добровільному порядку заборгованості по самостійно узгодженому податковому зобов'язанню із платежів, які зазначені у довідці про стан податкового боргу, що слугує підставою для стягнення податкового боргу за рішенням суду .

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами, а саме: картками обліку (а.с.а.с. 61-66), податковою вимогою (а.с.60), податковими деклараціями (а.с.а.с. 12-47), відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих (, 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Свалявська, буд. 2 А), ) з коштів, які перебувають у його власності, в тому числі коштів з рахунків у банках, обслуговуючих Мукачівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих борг у розмірі 60034,75 (шести десяти тисяч тридцяти чотирьох грн., 75 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко