Справа № 397/1572/16-а (2-а/397/17/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2017 рокусправа № 397/1572/16-а (2-а/397/17/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дадим Ю.М. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язати його здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 за вислугу років на підставі документів пенсійної справи та довідки Прокуратури Київської області № 18р-510 від 12.12.2016 року відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІП в розмірі 80% від суми заробітної плати за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2017 р. в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги .

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, з 30.04.2010 року позивачу призначено пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" за вислугу років.

15 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області з проханням здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії в розмірі та відсотках відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Прокуратури Київської області № 18р-510 від 12.12.2016 року.

Листом від 15.12.2016 року управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області відмовило позивачу у задоволені вказаної заяви про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ від 14.10.2014 року в редакції Закону від 28.12.2014 року на дату його звернення умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» частину 18 викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх працівників прокуратури. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відсутня в новій редакції частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року.

Згідно з п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом - Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року, крім п. 8 ч.1 ст.15, ч.4 ст. 16, абз.1 ч.2 ст. 46-2, ст. 47, ч.1 ст. 49, ч.5 ст.50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч.3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст.2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії (15.12.2016 року) Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, втратив чинність, що виключає його застосування при перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача як до органу пенсійного Фонду так і до суду, Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту не прийнято.

Доказів на підтвердження того, що бездіяльність Кабінету Міністрів України з приводу не прийняття відповідного нормативно - правового акту визнано неправомірною не надано та не встановлено судом.

Згідно з вимогами ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" лише Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, норми законодавства, щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визнані неконституційними, а тому повинні застосовуватися при вирішенні питання про перерахунок пенсії.

Окрім того, у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року, Конституційний суд України зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до п. 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ).

У рішенні від 02.03.1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 ст.116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просить здійснити перерахунок пенсії (22.11.2016 року), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників законодавством не визначено.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність. При цьому Закони № 76-VII, № 213-VIIІ та № 1697-VII не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Закон України № 1697-VII не містить норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що при відмові позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції ч.1 ст.244-2 КАС України щодо не врахування рішень Верховного Суду України від 06.10.2015 року, від 10.12.2013 року, від 17.12.2013 року є безпідставними, оскільки у наведених позивачем рішеннях не розглядалось питання застосування ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року та ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, а тому наведені у зазначених рішеннях висновки неможливо застосовувати до спірних правовідносин.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог позивача, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2017 р. залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.М. Лукманова