Справа № 815/3435/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3435/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Ступакової І.Г.,

- Крусяна О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом підприємства "Флагман" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці Державної фіскальної служби про зобов'язання скасувати рішення та надати висновок,-

В С Т А Н О В И Л А :

15.07.2016 року підприємство "Флагман" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про зобов'язання скасувати рішення про коригування митної вартості №500060702/2016/000062/2 від 18.05.2016р., посилаючись на те, що митний орган за наявності повного пакету документів для митного оформлення товару за основним методом протиправно відмовив в такому оформленні. Також позивач просив зобов'язати відповідача надати органу Державного казначейства України висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно зарахованих митних платежів в розмірі 67 338,78 грн.

Відповідач заперечував проти позову та зазначав, що під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що подані декларантом документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості через відсутність документів, які б підтверджували страхування товару, переклад прайс-листа та калькуляції має розбіжності з оригіналами документів. У зв'язку з викладеним, а також спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками №№ 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості, у відповідності до вимог ч.3 ст.53 МК України, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Додатково надані документи не підтвердили заявлену митну вартість товару, тому митниця прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару за другорядним методом - резервним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016р. позов задоволений в повному обсязі. Визнано протиправним і скасовано рішення рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000062/2 від 18.05.2016р. Зобов'язано Одеську митницю ДФС України направити до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновок (подання) щодо повернення внесеної фінансової гарантії за митною декларацією №500060702/2016/00630 у сумі 67338,78 грн.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, митний орган подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

15.03.2016р. між позивачем (покупець) та компанією "KING CHOCE EOOD" (м.Бургас, Болгарія) (продавець) укладений контракт № 15032016, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та отримати товар у відповідності до погоджених характеристик, кількісних та якісних параметрів: цибулю білого та червоного кольору (а.с.28-36).

На виконання вимог зазначеного контракту на ім'я підприємства "Флагман" у вигляді ТОВ надійшов товар: овочі сушені - цибуля ріпчаста білого та червоного кольору у формі висушених пелюстків, експортер «V.Т. Foods PVT.LTD.», країна виробництва Індія.

З метою декларування вказаного товару 19.05.2016р. позивач подав до Одеської митниці ДФС митну декларацію за № 500060702/2016/006300.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості зазначеного товару за ціною договору позивачем подані наступні документи: контракт на поставку товарів від 15.03.2016 №15032016, рахунок №А1А1631, рахунок 768422045, прайс-лист (прейскурант) б/н від 15.03.2016р., калькуляційний лист від 30.03.2016р. №1503, інвойс №VFPL/EXP/133/15-16 від 29.03.2016р., пакувальний лист №VFPL/EXP/133/15-16 від 29.03.2016р., наряд №11537, лист-підтвердження замовлення №15032016 від 15.03.2016р., декларацію виробника б/н, сертифікат про походження товару EL 47013199, договір про надання послуг з декларування №МБ -001/13, технічна специфікація б/н від 30.03.2016р.

Під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що подані декларантом документи на підтвердження заявленої митної вартості не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме в оригіналі прайс-листа від 15.03.2016р. відсутнє позначення про адресування цін саме підприємству «Флаган» у формі ТОВ, проте в перекладі прайс-листа від 15.03.2016р. що здійснював комерційний директор підприємства «Флагман» Аванесов О.Г. зазначається, що даний прайс-лист видано на ім'я підприємства "Флагман"; в перекладі калькуляції від 30.03.2016р. №1503-А що здійснював комерційний директор підприємства «Флагман» Аванесов О.Г. відсутня вартість страхування товарів, що повинна бути включена в ціну товару згідно п.3.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.03.2016р. №15032016, рахунку фактурі (інвойс) від 29.03.2016р. № VFPL/EXP/133/15-16 тощо; в калькуляції від 30.03.2016р. №1503-А на товари №1 та №2 МД ціни визначені на рівні 1,410дол. США/кг та 1,220 дол.США /кг відповідно, але в рахунку інвойсі від 29.03.2016р. № VFPL/EXP/133/15-16 ціна на товари №1 та №2 зазначена на рівні 1900 доларів США/тонну та 1600 доларів США/тонну.

Крім того, спрацював ризик відносно митної вартості товару, тобто, програма автоматично перевела декларацію до групи ризик та визначила обов'язковість додаткових заходів, які повинен здійснити інспектор з метою забезпечення належного контролю митної вартості товару.

З огляду на викладене, згідно ч.3 ст.53 МК України, декларанта було зобов'язано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення, рахунки по здійсненню платежів третім особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором, договір з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

18.05.2016р. декларант надав митному органу листами вих. №370, 371, 372 від 18.05.2016р. наступні документи: виписку з бухгалтерської документації від 18.05.2016р., каталог виробника товару № 1 та товару №2, копію експортної декларації країни відправлення №6768883, інвойс відправника (виробника) VFPL/EXP/133/15-16 та повідомило про те, що підприємство "Флагман" у вигляді ТОВ не підписувало із третіми особами жодних договорів (угод, контрактів) пов'язаних із договором про поставку товарів у зв'язку з чим подібні документи не існують та не можуть бути надані.

В зв'язку з тим, що декларантом не надано всіх витребуваних документів на підтвердження ціни товару за контрактом, на підставі ч.1 ст.55 МК України, останнім здійснено коригування митної вартості заявленого позивачем товару та визначено її за другорядним методом - резервним (згідно МД № 100270004/2016/303783 від 03.03.2016р.) шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості від 18.05.2016р. № 500060702/2016/000062/2.

19.05.2016 позивач здійснив заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію заявленої до митного оформлення за митною декларацією. Випуск товарів здійснювався за митною декларацією №500060702/2016/006300 від 19.05.2016 (сума фінансової гарантії по миту складала - 26581,09 грн. сума фінансової гарантії по ПДВ складала - 40757,69 грн.).

01.06.2016р. ТОВ "Флагман" подало до відповідача лист вих. №373, у якому зазначило про наявність в базі даних інших декларацій ніж №100270004/2016/303783 від 03.03.2016р. у кількості 13шт. по яким здійснювалось розмитнення за меншими цінами (а.с.8) та зазначило їх номери, дати, декларантів, та просило скасувати рішення про коригування митної вартості №500060702/2016/000062/2 від 18.05.2016р. та визнати митну вартість визначену у митній декларації №500060702/2016/006243, до якої додало додатки.

Не отримавши в 5-ти денний строк відповіді на лист від 01.06.2016р. позивач 10.06.2016р., відповідно до ч.9 ст.55 Митного Кодексу України, звернувся до відповідача з заявою у якій зазначив, що через ненадання обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості на звернення від 01.06.2016р. вважається що декларантом вартість визначена правильно, а тому просив: скасувати рішення про коригування митної вартості від 18.05.2016р. №500060702/2016/000062/2, та повернути грошові кошти які були сплачені підприємством "Флагман" у формі ТОВ у вигляді фінансової гарантії при здійснені митного оформлення за декларацією за №500060702/2016/006300 (а.с.12)

10.06.2016р. відповідач надав відповідь на лист від 01.06.2016р., в якому зазначив, що у зв'язку із відсутності можливості розрахувати вартість товару за 1-5 методами, застосований резервний метод, тому відсутні підстави для повернення підприємству фінансової гарантії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з надання позивачем з врахуванням додатково витребуваних достатньо документів, які містять об'єктивні та достовірні дані, що підтверджують митну вартість за ціною контракту. Крім того, суд першої інстанції вважав обґрунтованою вимогу щодо зобов'язання відповідача повернути фінансову гарантію, яка сплачена ТОВ "Флагман", оскільки після звернення підприємства до митниці із заявою від 10.06.2016р. про повернення грошових коштів, остання не склала відповідний висновок та не подала його до органу держказначейства.

Судова колегія погоджуючись з висновками щодо протиправності рішення митниці про коригування вартості товару, вважає передчасними висновки про наявність підстав для зобов'язання відповідача направити до органу казначейської служби висновку про повернення фінансової гарантії за митною декларацією.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 вищезазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу ст. 53 МК вбачається, що МК передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Це, також, відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. № 3018-IV Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що всі необхідні документи, які підтверджують задекларовану позивачем митну вартість товарів, були надані відповідачу.

Доводи про наявність певних розбіжностей у наданих документах правильно розцінені судом першої інстанції як такі, що не містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, відповідач посилається на розбіжність в калькуляції виробника №1503-А від 30.03.2016р. (а.с.57,58) рекомендовану відпускну ціну на цибулю білого кольору -1410дол.США/кг, а на цибулю червоного кольору -1220долларівСША/кг. (CIF Одеса), з чого доходить до висновку, що надані документи не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару №1 та №2 зазначену у МД від 17.05.2016р. №500060702/2016/006143 на рівні 12271 дол. США, тоді як в рахунку - фактурі інвойсі від 29.03.2016р. VFPL/EXP/133/15-16 (а.с.140) ціна на цибулю білого кольору 1900дол.США/т., а червоного кольору -1600дол.США/т.

Проте відповідач безпідставно не прийняв до уваги, що дана калькуляція собівартості товару складена виробником товару -V.T. Foods PVT. LTD (Індія), тоді як в інвойсі від 29.03.2016р. VFPL/EXP/133/15-16 ціна виставлена продавцем товару -Kings Choice Eood (м.Бургас Болгарія), який фактично не є виробником цибулі для сплати покупцю -ТОВ "Флагман", та заявлена митна вартість товарів (ціна товару) співпадає з фактурною ціною товару, дані якої містяться в інвойсах.

У рішенні про коригування митної вартості, що оскаржується, митниця наполягає на розбіжностях у текстах перекладу та текстах оригіналів прайс- листа та калькуляційного листа з яких вони здійснені. Представником позивача не заперечувалась їх наявність, проте вони були усунуті та подані виправлені додатково до відповідача 18.05.2016. разом з подачею додаткових документів (а.с.56,58).

Згідно з положеннями статті 265 МК, Порядку декларування та Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339 (чинного на час виникнення спірних відносин), митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Таким чином, спрацювання профілю ризику відносно митної вартості товару, що мало місце у випадку розмитнення товару позивачем, тобто автоматичного переведення програмою декларації до групи ризику, є підставою для посадових осіб митниці визначити обов'язковість додаткових заходів з метою забезпечення належного контролю митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 23 квітня та 1 жовтня 2013 року, 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-85а13, 21-354а13, 21-29а14 відповідно).

Судом першої інстанції вірно враховано, що позивач надав митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, згідно з переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, та додаткові документи, які ідентифікують оцінюваний товар, містять об'єктивні та достовірні дані, які підтверджують заявлену митну вартість товару.

Разом з цим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари після отримання додаткових документів. Отже, відповідачем не наведено переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Аналіз наведених обставин дає підстав для висновку, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані ТОВ "Флагман" документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни та визначити митну вартість товару за ціною контракту, в зв'язку з чим рішення про коригування митної вартості є протиправними та правильно скасовано судом першої інстанції.

Разом з цим, висновки суду першої інстанції щодо зобов'язання Одеської митниці направити висновок до ГУ ДКСУ в Одеській області про повернення внесеної ТОВ "Флагман" фінансової гарантії у розмірі 67 338,78 грн. судова колегія вважає передчасною.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишились обставини, що наслідком прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товару є заповнення тим же органом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ч.12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з ч.1 ст.24 МК України кожна особа має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність митних органів, організацій, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Проте, позивач, вважаючи, що відмовою в прийнятті митної декларації, порушені його права, не оскаржив картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060702/2016/00055, яка витребувана судом в ході апеляційного розгляду.

Наявність не оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, рівно як і відсутність встановлення в судовому порядку незаконності рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, якщо митний орган самостійно не скасує свої рішення, позбавляють відповідача, навіть при наявності відповідної заяви ТОВ "Флагман", направляти до ГУ ДКСУ в Одеській області висновок про повернення внесеної ТОВ "Флагман" фінансової гарантії.

При цьому порядок складання висновку органами ДФС, починаючи з 22.01.2016 року, врегульований Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим наказом Мінфіну України від 15.12.2015р. № 1146, зареєстрованим в Мінюсті України 31.12.2015р. за № 1679/28124, а не Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженим наказом Державної митної служби України, Державного казначейства України від 20.07.2007 року № 611/147, зареєстрованого в Мінюсті України 25.09.2007 р. за № 1095/14362, яким суд обґрунтував позов в частині зобов'язання відповідача скласти висновок про повернення ТОВ "Флагман" грошових коштів фінансової гарантії.

Відповідно до п.8 Порядку № 1146 орган ДФС готує висновок про повернення грошової суми, якщо за даними інформаційних систем така сума рахується як помилково або надмірно сплачена.

Враховуючи відсутність у митного органу даних про надмірну сплату ТОВ "Флагман" суми фінансової застави, відсутні підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо не складення висновку та зобов'язання направити його до органу держказначейства.

Вказані обставини, свідчать про помилковість висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Одеської митниці направити висновок до ГУ ДКСУ в Одеській області про повернення внесеної ТОВ "Флагман" фінансової гарантії у розмірі 67 338,78 грн.

Відповідно до ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов'язання Одеської митниці направити висновок до ГУ ДКСУ в Одеській області про повернення внесеної ТОВ "Флагман" фінансової гарантії у розмірі 67 338,78 грн., в решті - постанова залишається без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС України, колегія суддів -

П О СТ А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року скасувати в частині задоволення позову про зобов'язання Одеської митниці Державної фіскальної служби направити до Головного управління ДКСУ в Одеській області висновок щодо повернення внесеної фінансової гарантії. В решті постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий Н.В.Вербицька

Суддя І.Г.Ступакова

Суддя А.В.Крусян