Справа № 820/3882/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р. Справа № 820/3882/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головне управління ДФС в Одеській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. по справі № 820/3882/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Трейдінг"

до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головне управління ДФС в Одеській області , ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ТРЕЙДІНГ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 28.10.2015 року, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 5299623 грн. (основний платіж - 4 239 698 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 1059925 грн.; № від 28.10.2015 року, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1745388 грн.; № від 28.10.2015 року, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 5050040 грн. (основний платіж - 3 366 698 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 1683349 грн., які винесені на підставі висновків акту № 6773/15-32-22-04/36795189 від 08.10.2015 року;

- зобов'язати відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Енерго Трейдінг" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 6773/15-32-22-04/36795189 від 08.10.2015 року;

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ТРЕЙДІНГ" задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 28.10.2015 року №, №, № . В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на вказану постанову подано апеляційну скаргу , в якій вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р. , прийняти нову , якою в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи , правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено , що відповідачем на підставі наказу №1272 від 23.07.2015 р. та направлень на проведення перевірки, виданих ДПІ у Причорноморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, згідно п.п.20.1.4 п.20.1, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ та відповідно до плану-графіка проведена планова виїзна перевірка ТОВ "Енерго Трейдінг" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено актом №6773/15-32-22-04/36795189 від 08.10.2015 року.

Перевіркою встановлені порушення позивачем :

1) п.п. 14.1.27, п.п.14.1.36, п.п.14.1.185, п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.6 ст,138, п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139, п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті якого донараховано податок на прибуток на загальну суму 4239698 грн., у тому числі: за 2013 рік на суму 2740918 грн., за 2014 рік на суму 1498780 грн. та зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування станом на 31.12.2014 на 1745388 грн.;

2) п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого неправомірне формування податкових зобов'язань податку на додану вартість по підприємствам: ТОВ "Прайм Бізнес ЛТД" (код 38920192) на суму 629466,9 грн., ТОВ "Делюкс Компані" (код 39159708) на суму 493554,1 грн., ТОВ "Євро Планета" (код 38870428) на суму 482137,8 грн., ТОВ "Едіфіс Компані" (код 38920260) на суму 469808 грн., ТОВ "Провід Групп" (код 39164283) на суму 434582,9 грн., ТОВ "Страпоніс" (код 39159514) на суму 310505,1 грн., ТОВ "Голд Сервіс Плюс" (код 38901667) на суму 2962526 грн.;

3) абз. а) п.198.1, абз.1 п.198.3 ст.198, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податок на додану вартість, який підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 3366698 грн., у т.ч.: у червні 2013 року на суму 1172032 грн., у липні 2013 року на суму 512878 грн., у серпні 2013 року на суму 1134707 грн., у квітні 2014 року у сумі 547081 грн.;

4) ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ із змінами та доповненнями, виявлено несвоєчасна сплата суми єдиного внеску, одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок (авансових платежів) на суму 9184,98 грн.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, ДПІ у Причорноморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 28.10.2015 року:

- №, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі - 5299623,00 грн., за основним платежем 4239698 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1059925 грн. (т. 1 а.с.49);

- №, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1745388,00 грн. (т.1 зв.бік а.с.49);

- №, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 5050047,00 грн., за основним платежем - 3366698,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1683349,00 грн. (т.1 а.с.50).

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до ГУ ДФС в Одеській області (т.1 а.с.83-92) та до Державної фіскальної служби України (т.1 а.с.106-115).

Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області №3140/10/15-32-10-02-07 від 03.12.2015 року "Про результати розгляду первинної скарги" (т.1 а.с.93-105) та рішенням ДФС України №3060/6/99-99-10-01-01-25 від 15.02.2016 року "Про результати розгляду скарги" (т.1 а.с.116-122), скарги ТОВ "Енерго Трейдінг" залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ДПІ у причорноморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 28.10.2015 року №, № та № - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги частково , суд першої інстанції виходив з того , що позивачем правомірно, відповідно до норм чинного законодавства включено до складу податкового кредиту за перевірений період суми ПДВ за належно оформленими податковими накладними по господарським операціям з ТОВ "Ріаліз Ойл" , ТОВ "Уністрой" , ТОВ "Київ Ліквід Петроліум", ТОВ "Антарес".

Щодо позовних вимог відносно правомірності включення підприємством до складу витрат процентів за користування кредитними коштами у сумі 584036,00 грн., отриманих за кредитними договорами від 06.06.2013 року №4Э13360И (т.10 а.с.63-72) та від 07.10.2013 р. № 4Э1360И (т.10 а.с.74-83), укладеними з ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції вважає , що при придбанні цінних паперів підприємством не створюється кваліфікаційні активи, тому відсотки банку за користування кредитом в обліку являють собою фінансові витрати, а висновки податкового органу про неправомірність включення до складу інших витрат процентів за користування коштами у сумі 584036 грн. не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідачів відновити сум податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Енерго Трейдінг" в електронній базі даних "АІС "Податковий блок" та АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці платника податків, суд першої інстанції виходив з того , що висновки, викладені у Акті, є відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків, і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог . Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності включення позивачем до складу податкового кредиту за перевірений період суми ПДВ по господарським операціям з ТОВ "Ріаліз Ойл" , ТОВ "Уністрой" , ТОВ "Київ Ліквід Петроліум", ТОВ "Антарес" на загальну суму 3366698,0грн., виходячи з наступного.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до вимог стаття 185.1 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України;

д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно статті 187.1. Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від'ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об'єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов'язання) та від'ємником (податковим кредитом). Від'ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -"віднімання", и в силу дії об'єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), має таке юридичне значення при обов'язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість в порядку, встановленому статтею 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Отже, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. При цьому, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Разом з цим, перевіряючи факт здійснення господарської операції, на підставі якої платником податків сформовано дані податкового обліку, суд досліджує товарність такої операції в сукупності чинників, що впливають на її реальний зміст. Зокрема, суд оцінює документи та інші дані, що відображені платником податків в податковому та бухгалтерському обліку, з урахуванням специфіки спірної господарської операції.

Отже, сама собою наявність або відсутність окремих документів чи допущення помилок в їх оформленні не може слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо іншими даними буде підтверджено фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю.

Матеріали справи свідчать , що ТОВ "Енерго Трейдінг" (покупець) та ТОВ "Ріаліз Ойл" укладено договір поставки нафтопродуктів №4-2014-НП від 31.01.2014 року. Відповідно до умов договору номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначається сторонами у Додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 4.2. означеного договору товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

За погодженням сторін умови договору викладені у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

На виконання умов договору №4-2014-НП від 31.01.2014 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00008 від 01.02.2014 року на загальну суму 3246846,30 грн. у т.ч. ПДВ 541141,05 грн.

В підтвердження виконання договору поставки №4-2014-НП від 31.01.2014 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00008 від 28.02.2014 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 253,945 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 3246846,30 грн.

Відповідно до ст.201 Податкового кодексу України по договору поставки нафтопродуктів №4-2014-НП від 31.01.2014 року ТОВ "Ріаліз Ойл" на ім'я ТОВ "Енерго Трейдінг" виписана податкова накладна №17 від 28.02.2014 року на суму 3246846,30 грн. (у т.ч. ПДВ 541141,05 грн.). (т.1 а.с.168).

Всі податкові накладні заповнені та оформлені відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №957 від 22.09.2014 року.

Всі розрахунки проводились у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення №2153 від 05.06.2014 року на суму 1267671,40 грн., №2341 від 15.07.2014 року на суму 281634,05 грн., №838 від 16.07.2014 р. на суму 315209,78 грн., №2695 від 17.04.2015 р. на суму 1382331,07 грн. та підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 63.1.12 за 01.01.2013-06.06.216 року. (т.2 а.с.169-173).

Транспортування ТМЦ від ТОВ "Ріаліз Ойл" до позивача не відбувалось, оскільки і в позивача і в його контрагента укладені договори зберігання ПАТ "Дніпронафтопродукт". ТОВ "Ріаліз Ойл" повідомив ТОВ "Енерго Трейдінг" щодо того, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути ним отримані в будь-який час на протязі дії договору.

Після переходу права власності від контрагента до позивача, з баз "Дніпронафтопродукт" до АЗС, орендованих позивачем, транспортування здійснювалось автоперевізним підприємством ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" на підставі договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом №120 від 01.06.2013 року. На виконання договору та за результатами надання послуг по перевезенню нафтопродуктів складено акт здачі-прийомки виконаних робіт №АР-0000192 від 28.02.2014 року та реєстр ТТН до акту №2 від 28.02.2014, що містить в матеріалах справи.

Крім того, за результатами перевезень складалися товарно-транспортні накладні.

Розрахунки за надані послуги перевезення здійснювалися у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 за перевіряємий період.

По всім вказаним вище взаємовідносинам після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами ТОВ "Енерго Трейдінг" відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за № 805/15496).

А саме: з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

В підтвердження виконання вищезазначених операцій свідчать підписи уповноважених осіб відповідальних за приймання нафтопродуктів та інформація про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника), що знаходяться в кожній ТТН. ТТН також містить штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Крім того, на кожній ТТН міститься копія чеку з АЗС, який підтверджує оприбуткування товару. На такому чеку міститься точна адреса місцезнаходження АЗС, дата проведення операції, резервуар до якого здійснюється оприбуткування нафтопродуктів, номенклатура та кількість палива.

Також, між ТОВ "Енерго Трейдінг" та ТОВ "Уністрой" укладено договір поставки нафтопродуктів №44-06/2013-П від 01.06.2013 року. Відповідно до умов договору номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначається сторонами у Додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 4.2. означеного договору товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

За погодженням сторін умови договору викладені у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

На виконання умов договору №44-06/2013-П від 01.06.2013 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00059 від 01.06.2013 року на загальну суму 7032191,35, грн. у т.ч. ПДВ 1172031,89 грн.

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

В підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №44-06/2013-П від 01.06.2014 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00059 від 30.06.2013 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 521,689 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 7032191,35 грн.

Відповідно до ст..201 Податкового кодексу України по договору поставки нафтопродуктів ТОВ "Уністрой" на ім'я ТОВ "Енерго Трейдінг" виписана податкова накладна №58 від 30.06.2013 року на суму 7032191,35 грн. (у т.ч. ПДВ 1172031,89 грн.).

Розрахунки здійснювалися у безготівковій формі, що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 63 та платіжними дорученнями: №582 від 13.08.2013 року на суму 16917701,89 грн., №632 від 30.08.2013 року у сумі 1911204,36 грн., №999 від 15.11.2013 року у сумі 4641409,99 грн., №1001 від 15.11.2013 року у сумі 2165723,33 грн., №1000 від 15.11.2013 року у сумі 1438738,44 грн., №1002 від 15.11.2013 року у сумі 691832,99 грн., №1133 від 09.12.2013 року у сумі 1705301,29 грн., №1154 від 17.12.2013 року у сумі 778128,03 грн., №1301 від 13.01.2014 року у сумі 1338405,84 грн.

Послуги з транспортування та зберігання придбаної у контрагента продукції позивачем не замовлялись та не оплачувались, оскільки відповідно до п.4.2 договору №44-06/2013-П від 01.06.2013 року поставки нафтопродуктів з ТОВ "Уністрой", нафтопродукти поставлялися безпосередньо на АЗС .

Між ТОВ "Енерго Трейдінг" та ТОВ "Київ Ліквід Петроліум" укладено договір поставки нафтопродуктів №11/14-П від 27.03.2014 року .

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник (ТОВ "Київ Ліквід Петролеум") зобов'язувався передати у власність покупця (ТОВ "Енерго Трейдінг"), а покупець прийняти та оплатити газ вуглеводний скраплений марки СПБТ (далі - товар, одиниця виміру - метрична тонна).

Відповідно до умов вказаного договору асортимент, кількість, ціна, вартість товару визначається сторонами у відповідній Додатковій угоді до даного договору (п. 2).

Відповідно до п.3 вищезазначеного договору, умови поставки - склад покупця., допускається постачання товару кількома партіями. Місця та строк поставки для кожної партії товару визначається сторонами за домовленістю сторін.

На виконання умов договору №11/14-П від 27.03.2014 року сторонами укладено додаткові угоди, в яких уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00037 від 27.03.2014 року на загальну суму 35640,00 грн., у т.ч. ПДВ 5940,00 та №00037/1 від 27.03.2014 року, в якій зазначено строк поставки товару - до 30.04.2014 року. (т.1 а.с.176-177).На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №11/14-П від 27.03.2014 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00037 від 30.04.2014 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 3,300 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 356440,00, у т.ч. ПДВ- 5940,00 грн. (т.1 а.с.178).

У відповідності до вимог ст.187 Податкового кодексу України, в день виникнення податкових зобов'язань постачальником на користь ТОВ "Енерго Трейдінг" виписана податкова накладна №72 від 30.04.2014 року на суму 35640,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5940,00 грн.). (т.1 а.с.179).Розрахунок по договору поставки № 11/14-П від 27.03.2014 року здійснювався у безготівковій формі, що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 63, а оплата здійснена частково.

Додатковою угодою №3 від 31.12.2015 року сторони погодили кінцевий строк для здійснення оплати за договором до 31.12.2016 року.

Послуги з транспортування та зберігання придбаної у контрагента продукції позивачем не замовлялись та не оплачувались, оскільки відповідно до п.3.1 договору №11/14-П від 07.03.2014 року поставки нафтопродуктів з ТОВ "Київ Ліквід Петроліум", нафтопродукти поставлялися безпосередньо на АЗС покупця.

Стосовно господарських відносин позивача та ТОВ "Антарес" у липні 2014 року, суд першої інстанції вірно встановив, що вони були предметом розгляду адміністративної справи №815/2446/15, за результатами якої прийнята постанова Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року у справі №815/2446/15 про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ТРЕЙДІНГ". Визнано протиправним та скасовано податкового повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 20.11.2014 року. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року у справі №815/2446/15 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ТРЕЙДІНГ" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення - відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2016 року, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 року скасовано, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року у справі №815/2446/15- залишено в силі.

Відповідно до положень частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, при розгляді справи №815/2446/15 встановлено, що 01.07.2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ "АНТАРЕС" (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № ДГ-0107-15, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти (товар) відповідно до умов цього договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки, визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною договору. Згідно з п. 5.1. договору, покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 120 днів з дати підписання акту прийому-передачі товару або інших документів. 01.07.2014 року сторонами за цим договором укладено додаткову угоду №00029 до договору №ДГ-0107-15 від 01.07.2014 року, в якій визначено номенклатуру, кількість, ціну товару, а саме: бензин автомобільний різної якості та класів, дизельне паливо на загальну суму 6730161,39 грн., в тому числі з ПДВ у сумі 8076193,67 грн. Постачання товару визначено сторонами договору на умовах EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" та інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів. 31.07.2014 року на виконання умов вищезгаданого договору сторонами складено акт приймання-передачі щодо нафтопродуктів у кількості 447,788 т на загальну суму 6730161,39 грн., в тому числі з ПДВ у сумі 8076193,67 грн. В день підписання акта приймання-передачі товару відповідно до вимог чинного законодавства контрагентом позивача, який є платником податку на додану вартість згідно із відповідним витягом з реєстру платників податку на додану вартість Форми №2-ВР №067, видано відповідну податкову накладну від 31.07.2014 року №31. 01 серпня 2015 року між позивачем та ТОВ "АНТАРЕС" була укладена додаткова угода до договору постачання нафтопродуктів №ДГ-0107-15 від 01.07.2014 року, згідно якої, сторони домовились викласти п.5.1 Договору у такій редакції: 5.1 Покупець здійснює оплату за Товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника до 31.07.2016 року. Якість придбаного позивачем у ТОВ "АНТАРЕС" товару підтверджується наступними документами: сертифікатом відповідності на бензин автомобільний підвищеної якості А-92-Євро виду II класу С, паспортом якості № 208 на бензин автомобільний підвищеної якості А-92-Євро виду II класу С - засвідчена копія, сертифікатом відповідності на бензин автомобільний підвищеної якості А-95-Євро виду II класу Б - засвідчена копія, паспортом № 199 на бензин автомобільний підвищеної якості А-95-Євро виду II класу Б - засвідчена копія, сертифікатом відповідності на паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II - засвідчена копія, паспортом якості № 316 на паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II - засвідчена копія. Також , в підтвердження повноважень осіб, які отримували нафтопродукти та розписувалися в товаро-транспортних накладних за прийом пального на АЗС, позивач надав суду копію робочої інструкції оператора заправних станцій ТОВ "ЕНЕРГО ТРЕЙДІНГ" та копії наказів ТОВ "ЕНЕРГО ТРЕЙДІНГ" про особовий склад: № 88-К від 20.12.2013 року, № 01-К від 15.01.2014 року, № 06-К від 05.02.2014 року, № 09-К від 18.02.2014 року, № 15-К від 11.03.2014 року, № 22-К від 15.04.2014 року, № 28-К від 30.04.2014 року, № 31-К від 19.05.2014 року, № 38-К від 06.06.2014 року та № 40-К від 10.06.2014 року.

Подальша реалізація нафтопродуктів, придбаних ТОВ "Енерго Трейдінг" у ТОВ "Уністрой", ТОВ "Ріаліз Ойл", ТОВ "Київ Ліквід Петроліум" та ТОВ "Антарес" здійснювався через мережу орендованих позивачем АЗС у м.Одесі та Одеській області, що підтверджується наданими представником позивача у судове засідання: договорами оренди АЗС, податковими деклараціями з ПДВ за перевіряємий період, а також даними реєстрів бухгалтерського обліку, а саме: оборотно-сальдовими відомостями, реєстрами виданих та отриманих накладних, видаткових касових ордерів, змінних звітів. (т.2 а.с.1-250, т.3 а.с. 1-79, т.4 а.с.1-250, т.5 а.с.1-250, т.6 а.с.1-250, т.7 а.с.1-250, т.8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-250, т.10 а.с.1-46).

Підставою для прийняття спірних висновків контролюючого органу про нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ "Енерго Трейдінг" та контрагентів стали акти перевірок щодо контрагентів позивача, зокрема:

- акт ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська від 21.08.2014 року №175/04-61-22-2/31037491 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Антарес" з питань документального підтвердження господарських відносин за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 р.";

- акт ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №1214/04-62-22-3/32581996 від 03.09.2014 року "Про неможливість проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Уністрой" по взаємовідносинам з ТОВ "Крістенс" з питань правильності відображення у податковому обліку податкових зобов'язань податку на додану вартість та податку на прибуток за період травень-липень та жовтень 2013 року, у зв'язку з недопуском посадових осіб до проведенняперевірки";

- акт ДПІ у Печерському районім.Києва №1609/26-55-22-08/3854488 від 10.06.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.04.2014 по 30.04.2014 року".

Доказами порушення правил формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не дані акту перевірки інших податкових органів.

Крім того, відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Згідно ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява № 3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Однак факт порушення контрагентом-постачальником позивача своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди -відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань.

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

Про відсутність факту реального вчинення господарських операцій можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників; отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб; результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції. Проте, відповідачем під час складення акту перевірки не були встановлені вищевказані обставини, а отже й висновок щодо відсутності факту реального вчинення господарських операцій є передчасним.

В даному випадку документи, надані позивачем в підтвердження виконання угод з вказаними контрагентами не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Надані документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак повинні сприймаються як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Зазначені документи, у повному обсязі, були надані позивачем до перевірок, однак контролюючий орган всупереч вимог Податкового кодексу України, не перевірив вказані документи та не врахував їх під час складання висновків перевірок.

Крім того, відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень до суду також не подано.

Колегія суддів вважає, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Енерго Трейдінг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 5050047,00 грн., за основним платежем - 3366698,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1683349,00 грн. не відповідаєвимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню .

При цьому , колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої щодо задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі - 409752,50 грн., за основним платежем 327802,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 81950,50 грн. (т. 1 а.с.49) та № в частині зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 954337,0 грн. , виходячи з наступного.

Так, в акті перевірки відображено порушення позивачем пп. 138.1.1 п.138.1, п.138.6 ст.138 Податкового Кодексу України , а саме встановлено завищення ряд.05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 698 103 грн., у т.ч.: 2013р.- 327 802 грн., 2014р. - 370 301 грн.

Перевіркою встановлено, що TOB «Енерго Трейдінг» у 2013 та у 2014рр. віднесено до складу собівартості придбаних та реалізованих товарів суму оприбуткованих надлишків товарів (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, газ), які у бухгалтерському обліку відображені проводками: Дт28.1 «Товари на складі»- Кт71.9 «Інші доходи від операційної діяльності»; Дт28.2.2 (бензин А-92)-Кт71.9; Дт28.2.3 (бензин А-95)-Кт71.9; Дт28.2.4 (дизельне пальне) - Кт71.9; Дт28.2.7 (газ) - Кт71.9.

Дані ряд.05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» Податкових декларацій з податку на прибуток підприємства складають: за 2013 рік у сумі 113 187 948 грн. (від 25.02.14 №); за 2014 рік у сумі 132 884 515 грн. (від 02.03.15 №).

Згідно даним бухгалтерського обліку собівартість реалізованих товарів відображена проводкою: Дт79.1 «Фінансові результати»- Кт90.2 «Собівартість реалізованих товарів»: 2013 році- 113 187 947,9 грн.; 2014 році - 132 884 513,8 грн.

Собівартість реалізованих товарів згідно бухгалтерського обліку підприємства відповідає даним ряд.05.1 Податкових декларацій за 2013 та 2014 роки.

Актом зазначено, що у складу собівартості входить вартість, зокрема бензину А-92, бензину А-95, дизельного палива, газу, сформована з урахуванням ціни їх придбання та вартості оприбуткованих залишків.

Колегією суддів встановлено , що вказане порушення позивачем не спростовується, позовна заява не містить обґрунтувань неправомірності встановленого податковим органом такого порушення.

Суд першої інстанції при прийнятті постанови не досліджував вказане порушення , висновків стосовно даного порушення постанова не містить.

Враховуючи наведене , колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності збільшення податковим органом суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2013р. у розмірі 327802,0 грн. та нарахування штрафної (фінансової) санкції (штрафами) 81950,50 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № та щодо зменшення суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014р. у розмірі 370301,0 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № , тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, колегія суддів погоджується з висновком податкового органу щодо порушення позивачем п. 141.1 ст.141 Податкового Кодексу України , а саме у 2014 році встановлено завищення ряд.06 «Інші витрати», у т.ч.: ряд.06.3 «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» на суму 584 036 грн. на суму нарахованих та сплачених процентів за користування кредитними коштами на придбання цінних паперів, (далі - ЦП), оскільки суд першої інстанції не врахував, що позивач в позові фактично не наводить доводів щодо неправомірного нарахування в цій частині, крім того, доводи суду першої інстанції стосовно цього порушення є помилковими, з огляду на наступне.

Так, перевіркою встановлено, що TOB «Енерго Трейдінг» користувалось кредитними коштами, отриманими згідно кредитних договорів:

кредитний договір від 06.06.13 №4313360И,- (далі - кредитний договір №43 З урахуванням додаткових угод до нього: від 21.07.14, від 29.05.14), укладений з ПАТ Приватбанк, м. Дніпропетровськ () на поновлення кредитної лінії - 311 000 000 грн., с 29.05.14 - 280 362 000 грн. Загальна сума отриманих кредитних коштів склала 611 242 222,82 грн.

Цільове призначення кредитних коштів - фінансування поточної діяльності. Період використання кредитних коштів - 16.07.13 - 25.11.14. Відсоткова ставка по договору -11,6 %.

Кредитний договір від 07.10.13 №431363014, (далі - кредитний договір №4313630И) з урахуванням додаткових угод до нього: від 05.09.14, від 21.07.14), укладений з ПАТ КБ Приватбанк на поновлення кредитної лінії - 201 000 000 грн., с 29.05.14 - 185 063 000 грн. Загальна сума отриманих кредитних коштів становить 401 000 000 грн. Цільове призначення кредитних коштів - фінансування поточної діяльності. Період використання кредитних коштів - 20.12.13-12.11.14. Відсоткова ставка по договору -11 %.

Загальна сума нарахованих відсотків по вказаним договорам №431336011 та №4313630И склала 57 962865,89 грн., у т.ч.: у 2013 р. - 9 378 829,59 грн., у 2014 р. - 48584036,30 грн.

Заборгованість по сплаті кредитних коштів по рах.50.1 «Довгострокові кредити банків в національній валюті» наведена на стор.27 акту.

Актом зафіксовано, що TOB «Енерго Трейдінг» придбано ціні папери :

-за договором комісії на купівлю пайових ЦП від 13.09.13 №396-БК, укладеного з TOB «ФК Гамбит» () - Комісіонер (акції іменні прості): Емітент -ПАТ «Фінансгруп-ЕКНЕ» (), номінальна вартість - 1 грн., кількість -1 995 258 шт. Сума купівлі - 217 028 203,20 грн. У бухгалтерському обліку вказана операція відображена: Дт68.5.2-КтЗ 1.1.1 сплачено на суму 217 028 203,18 грн.; Дт35.2-Кт68.5.2 придбано на суму 217 028 203,18 грн. (13.09.13).

-за договором комісії на купівлю пайових ЦП від 20.12.13 №768-БК, укладеного з TOB «ФК Гамбит» () - Комісіонер (акції іменні прості): Емітент - ПАТ «АВК-Фінанс» (), номінальною вартістю - 0,25 грн., кількість -6389 610 шт. Сума купівлі - 246 063 881 грн. У бухгалтерському обліку вказана операція відображена: Дт68.5.2-КтЗ 1.1.1 сплачено на суму 246 063 881,10 грн.; Дт35.2 -Кт68.5.2 придбано на суму 246 063 881,10 грн. (20.12.2013).

Крім цього, актом зафіксовано, що вказані ЦП TOB «Енерго Трейдінг» було продано:

- за договором комісії на продаж пайових цінних паперів від 11.11.14 №1016-БК, укладеного з TOB ІК «Бізнес-Інвест» () - Комісіонер акції іменні прості: ЦП ПАТ «Фінансгруп - ЕКНЕ» (), номінальною вартістю - 1 грн., кількість 11-1 995 258 шт., сума продажу ЦП - 217 085 000 грн. У бухгалтерському обліку вказана операція відображена: Дт37.7.5 Кт74 продано на суму 217 085 000 грн.; ДтЗІ.1-Кт37.7.5 отримано оплату на суму 217 085 000 грн. (12.11.14).

-за договором комісії на продаж пайових цінних паперів № 999-БК від 25.11.14, укладеного з TOB Інвестиційна компанія «Бізнес - Інвест» (код 20301755) - Комісіонер акції іменні прості: Емітент ПАТ «АВК - Фінанс» (), номінальною вартістю - 0,25 грн., кількістю ЦП - 6 389 610 шт., сума купівлі - 246 109 000 грн. У бухгалтерському обліку вказана операція відображена: Дт37.7.5 - Кт74 продано на суму 246 109 000 грн. (25.11.2014); ДтЗІ.1,- Кт37.7.5 - отримано оплату на суму 246 109 000 грн. (11.2014). Наявність ЦП, що рахується на рах.35.2 «Інші поточні цінні папери» наведена на стор.27 акту.

Позивач не спростовує, що кошти, отримані за кредитними договорами від 06.06.13 №431336014 та від 07.10.13 №4313630И , укладеними з ПАТ КБ «Приватбанк», були використані для придбання цінних паперів.

Тобто , такі кошти відповідно до пп.153.8.1 п.153.8 ст.153 Податкового кодексу України враховуються при визначенні фінансового результату (прибутку/збитку) з операціями з торгівлі цінними паперами.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку , що позивач у 2014р. в порушення вимог п. 141.1 ст. 141 Податкового кодексу України неправомірно включив до складу інших витрат, а саме фінансові витрати - проценти за користування кредитними коштами у сумі 584036,0грн., тому податкове повідомлення-рішення № в частині зменшення суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014р. у розмірі 584036,0грн. є правомірним.

Наведене не враховано судом першої інстанції , тому постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі - 409752,50 грн., за основним платежем 327802,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 81950,50 грн. та № в частині зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 954337,0 грн. підлягає скасуванню відповідно положень ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В іншій частині постанова суду першої інстанції постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,167,195,196,п. 3 ст.198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 КАС, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головне управління ДФС в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. по справі № 820/3882/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі - 409752,50 грн., за основним платежем 327802,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 81950,50 грн. та № в частині зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 954337,0 грн.

В цій частині прийняти нову постанову , якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. без змін.

Стягнути на рахунок Державної судової адміністрації (банківські реквізити - отримувач ГУК у м. Києві, МФО 22030106, , банк Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код отримувача 820019) судовий збір в розмірі 188610,99 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головне управління ДФС в Одеській області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 28.03.2017 р.