Справа № 534/395/17
Суддя: Солоха О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/395/17

Провадження №2-а/534/29/17

22 березня 2017 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Солохи О.В.,

за участі секретаря Жукової Н.А.,

позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Кобеляцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Кобеляцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2017 серії БР №272728, винесену інспектором з дорожнього нагляду сектору превенції Кобеляцького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов в повному обсязі та просив про його задоволення. У судовому засіданні пояснив, що інспектор зупинив автомобіль позивача без наявної на те підстави. Після зупинки автомобіля просив позивача «дихнути» на інспектора з метою встановлення ознак алкогольного спяніння, просив у відповідача грошові кошти у сумі 5 000 грн. за не притягнення останнього до відповідальності за ст.130 КУаАП та заволодів ключами від автомобіля позивача та його мобільним телефон. Позивач наголосив, що його мобільним телефоном інспектор заволодів з тією метою, щоб ОСОБА_1 не зміг здійснювати фіксацію незаконних дій інспектора. Зазначені обставини відбувалися у присутності двох свідків. Враховуючи, що позивач відмовився передати зазначену суму грошових коштів, інспектором було зазначено, що автомобіль позивач начебто за межами населеного пункту рухався без увімкненого ближнього світла.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Після розгляду справи, а саме 24.02.2017 на адресу суду надійшли письмові заперечення щодо заявленого позову. Вказані заперечення приєднанні до матеріалів справи без надання останнім правової оцінки, оскільки на час розгляду справи дані заперечення були відсутні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно копії постанови серії БР №272728 від 21 лютого 2017 р. складеної інспектором з дорожнього нагляду сектору превенції Кобеляцького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, 21 лютого 2017 р. о 13 год. 30 хв. на 10 км. Кишеньки Озера Дмитрівка ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.п. 9.8 Правил дорожнього руху. На ОСОБА_1 цією постановою накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 показала суду, що факт зупинки автомобіля позивача мав місце, разом з тим, після того як інспектор висадив її та іншого пасажира з автомобіля, інших обставин складання постанови на позивача суду повідомити не змогла.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Зі змісту пояснень позивача вбачається, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, права особи - правопорушника передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ним правової допомоги дотримані не були.

Крім того, відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені ст.258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст.276 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином суд вважає, що розгляд справи інспектором Матюхом А.І. носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником Кобеляцького ВП наперед.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене позов належить до задоволення повністю, оскільки через процесуальні порушення допущені при розгляді справи, тобто неналежну процесуальну форму дій інспектора поліції ОСОБА_2, суд позбавлений можливості висловитися про відсутність або наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, а встановлення таких обставин виходить за межі предмету дослідження судом в конкретній справі.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2017 серії БР №272728, винесену інспектором з дорожнього нагляду сектору превенції Кобеляцького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 27.03.2017.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха