Справа № 127/27562/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27562/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жмудь О.О.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

22 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача- ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити повторний розрахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2016 року позивач, ОСОБА_4, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, в якому просив:

-визнати протиправними рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови в нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_4 від 21.11.2016 року відповідно до ст. ст. 26,40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

-зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_4 з 21.11.2016 року ст. ст. 26,40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2013, 2014, 2015 років.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково:

-визнано протиправними рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови в нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_4 від 21.11.2016 року відповідно до ст. ст. 26,40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

-зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати пенсію по віку ОСОБА_4 з 21.11.2016 року згідно ст. ст. 26, 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2015, 2014, 2013 років.

-в решті вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити,

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, однак 21 березня 2017 року до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 2005 року позивач отримує пенсію згідно зі ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

21.11.2016 року у зв'язку із досягненням пенсійного віку позивач звернувся до УПФУ в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на що листом управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці №2500/06-33-2/02-3 від 08.12.2016 року отримав відмову.

Не погодившись із діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, однак, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим Законом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV). Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Частиною 1 ст. 10 цього Закону встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, оскільки позивачеві вже призначена пенсія за віком відповідно до статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто із зменшенням пенсійного віку, то у даному випадку її вид не змінюється, а тому відсутні підстави для ще одного призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.03.2016 року у справі №К/800/51067/15 та від 21.04.2016 року справа №К/800/17058/15.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналізуючи вище викладені норми чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачу у 2005 році уже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), і його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, є необґрунтованою.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, у позивача відсутні підстави переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки він претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити повторний розрахунок пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 березня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.