Справа № 487/4756/16-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/4756/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Щербина С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 08 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

23 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії управління ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва щодо відмови у проведенні перерахунку її пенсії за заявою, на підставі довідки апеляційного суду Миколаївської області; зобов'язати управління ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва провести перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у розмірі 80% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці апеляційного суду Миколаївської області 8-11/10/2016 від 09.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій державних службовців, ОСОБА_2 вважає, що в неї виникло право на перерахунок пенсії.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 08 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 25 березня 2013 року позивач перебуває на обліку управління ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

09 березня 2016 року апеляційний суд Миколаївської області видав позивачу довідку № 08-11/10/2016 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця, 10.08.2016 року позивач звернулась до управління ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням розміру заробітної плати, визначеної у довідці від 09.03.2016 року № 08-11/10/2016.

26 серпня 2016 року, рішенням № 67/1 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, обґрунтовуючи це скасуванням правових норм, за якими пенсіонерам підлягав перерахунок призначеної пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки пенсія позивача призначалась спеціальним Законом, який визначав порядок соціального забезпечення державних службовців, а також передбачав право на перерахунок пенсії, призначеної за цим Законом, у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, враховуючи принцип незворотної дії Закону у часі, відмова управління ПФУ у застосуванні для вирішення питання щодо перерахунку позивачу пенсії правових норм, які діяли на час призначення йому пенсії, є протиправною, у зв'язку із чим суд вбачав всі підстави для зобов'язання відповідача провести заявлений перерахунок пенсії в судовому порядку.

Судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

16 січня 2003 року Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року доповнений ст.37-1, яка в редакції до 01.01.2015 року передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З наведених норм вбачається, що законодавцем передбачалось право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, на час звернення позивача до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії законодавство, яке регулює спірні правовідносини, зазнало змін.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності з 01.01.2015 року, були внесені зміни до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року шляхом викладення статті в новій редакції, яка зазначає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зазначені зміни Конституційним судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому є чинними.

Отже, враховуючи наведене, на час звернення позивача 10.08.2016 року до управління ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії, норми законодавства на які посилається позивач, та які визначали право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою були фактично скасовані, а порядок та умови перерахунку призначених пенсій державним службовцям закріплено за Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабміну України від 14.09.2016р. № 622, яка набрала законної сили з 23.09.2016, затверджений на відміну від порядку, встановленого постановою Кабміну України від 31.05.2000р. № 865, новий Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622). Цією ж постановою скасована постанова Кабміну України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 1 Порядку № 622 встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який не містить право пенсіонера на перерахунок пенсії в зв'язку із підвищенням зарплати працюючого держслужбовця.

Крім того, з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року, у зв'язку з чим положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону №889-VIII (який набрав чинності з 01.05.2016 року та діяв на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно із ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою про перерахунок пенсії) крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Аналіз наведених норм дає підстав для висновку, що на момент звернення позивача із відповідною заявою про видачу довідки для перерахунку пенсії, а саме станом на 10.08.2016р., право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, законодавством не передбачалось, перерахунок соціальних виплат державних службовців відбувається за правилами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки за правилами вказаного Закону підвищення заробітної плати працюючого державного службовця на посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, не є підставою для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, колегія суддів вважає, що відмова управління ПФУ у задоволенні заяви позивача є обґрунтованою та у повній мірі відповідає законодавству, що регулює спірні правовідносини, що є підставою для відмови у позові.

Відмовляючи в задоволенні позову, судова колегія також враховує рішення Європейського суду з прав людини "Великода проти України", в якому зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права.

Оскільки суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, не врахував наведені норми права, він прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до п.3 та п.4 ч.1 ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 08 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян