Справа № 456/2921/16-а
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2921/16-а
Провадження № 2-а/456/22/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

20 березня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Саса С. С.

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення перерахованої пенсії та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області перерахувати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області кошти в сумі 14388,97 грн. для виплати позивачу перерахованої пенсії в розмірі 14388,97 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області моральну шкоду в розмірі 70000 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2015 року зобов'язано управління пенсійного фонду України у Львівській області провести новий розрахунок і нарахування ОСОБА_1 пенсії з часу призначення з 30 вересня 2011 року з врахуванням постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року визнано протиправною відмову головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області про незарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах періоду участі в бойових діях по ліквідації Нагорно - Карабахського конфлікту з 05.07.1988 року по 28.02.1989 року та з 06.03.1989 року по 09.06.1989 року. Цією ж постановою зобов'язано головне Управління Внутрішніх Справ України у Львівській області зарахувати позивачу період участі в бойових діях з 05.07.1987 року по 28.02.1989 року та з 06.03.1989 року по 09.06.1989 року до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць за три місяці. Звернувшись до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про виплату позивачу коштів за судовим рішенням Стрийського міськрайонного суду від 10.12.2015 року позивач отримав відповідь від 10.08.2016 року про відмову у виплаті йому перерахованої пенсії і надбавки з покликанням на те, що цим рішенням не передбачено стягнення обумовленої суми з відповідача.

Відмовою у виплаті позивачу законної доплати до пенсії в розмірі 14388,97 грн. Пенсійним фондом України у Львівській області створено йому неймовірні переживання, погіршення стану здоров'я, що привело до лікування, придбання медикаментів та ускладнило його фізичний стан, з приводу чого він змушений був лікуватись стаціонарно і витрачати на лікування значні кошти. Тому вимагає стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 70000 грн. та яка грунтується на тому, що внаслідок безпідставної тяганини у вирішенні справедливого питання позивач втратив спокій, появилась нервозність, погіршився стан його здоров'я, з приводу чого він змушений звертатись в медичні заклади, приймати медикаменти і витрачати кошти на придбання медикаментів. В результаті цих протиправних дій позивач став інвалідом II групи війни та перебуває під постійним моральним стресом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Однак, враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було виплачено позивачу ОСОБА_1 у грудні 2016 року доплату в сумі 14063,26 грн., тому просять стягнути з відповідача лише моральну шкоду в сумі 70000 грн.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Кропивницький М.О. в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що на виконання постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2015 року у справі №456/2838/15-а головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено новий розрахунок і нарахування ОСОБА_1 пенсії з часу призначення 30.09.2011 року з врахуванням постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року. Доплата за період з 30.09.2011 року по 30.04.2016 року становить 14388,97 грн., з якої утримано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.02.2015р. по 31.08.2015р. в сумі 296,1 грн. та військовий збір в сумі 29,61 грн. Тому сума доплати становить 14063, 26 грн., яку виплачено заявнику в грудні 2016 року, що підтверджується довідкою від 30.01.2017 року №1139.

Крім того, щодо відшкодування моральної шкоди позивачем не наведено жодного факту заподіяння моральних страждань, не доведено причинного зв'язку між діями головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та спричиненням фізичних та моральних страждань, також не наведено жодних доказів, у чому полягає спричинена, на думку позивача, шкода та саме чим керувався скаржник, визначаючи розмір моральної шкоди в розмірі 70000 грн., тому немає підстав для задоволення відшкодування моральної шкоди. При цьому, відшкодування моральної шкоди можливе за умови, коли право на дане відшкодування передбачено спеціальним законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Нормами пенсійного законодавства такого виду відшкодування не передбачено. Крім того, в органах Пенсійного фонду відсутні рахунки, на яких обліковуються кошти на виплату моральної шкоди. Тому, при стягненні моральної шкоди відбудеться списання коштів з рахунку на якому акумулюються страхові внески, апаратного рахунку головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Отже, діями головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спричинено жодних фізичних чи душевних страждань, які є складовими моральної шкоди. Просить відмовити в позові.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що на виконання постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2015 року у справі №456/2838/15-а головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено новий розрахунок і нарахування ОСОБА_1 пенсії з часу призначення 30.09.2011 року з врахуванням постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року. Доплата за період з 30.09.2011 року по 30.04.2016 року становить 14388,97 грн., з якої утримано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.02.2015р. по 31.08.2015р. в сумі 296,1 грн. та військовий збір в сумі 29,61 грн. Тому сума доплати становить 14063, 26 грн., яку виплачено заявнику в грудні 2016 року, що підтверджується довідкою №1139 від 30.01.2017 року.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами,

внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Суд вважає, що позивач в судовому засіданні не представив доказів, що діями відповідача йому заподіяні моральні страждання, не довів причинного зв'язку між діями головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та спричиненням фізичних та моральних страждань, також не зазначено, чим керувався позивач, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 70000 грн., тому відсутні підстави для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 159-161 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення перерахованої пенсії та моральної шкоди.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя С. С. Сас