Справа № 814/1423/15
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1423/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва до приватного підприємства Будівельна компанія "Глиноземпромбуд" про стягнення заборгованості в сумі 1 808,45 грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Центральному районі м. Миколаєва звернулося до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства Будівельна компанія (далі ПП БК) "Глиноземпромбуд" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 1 808, 45 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідач в порушення приписів п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не відшкодував витрати на виплату та доставку пільгової пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ПП БК "Глиноземпромбуд" не зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року в задоволенні адміністративного позову УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва до ПП БК "Глиноземпромбуд" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 1 808, 45 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ПП БК "Глиноземпромбуд" зареєстровано як юридична особа та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійну фонді України.

ОСОБА_2 була призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до пунктів "б - з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року на підставі постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2013 року у справі №490/8718/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року, якою УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва було зобов'язано призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах.

УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва було надіслано розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2015 року у розмірі 1 808,45 грн., в зазначений законодавством строк, але до теперішнього часу підприємством не відшкодовуються суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Проте, як було встановлено судом, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 січня 2016 року у справі №К/800/12725/14 частково задоволено касаційну скаргу УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва, постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду вказаної справи, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року у справі №490/8718/13-а частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва, а саме: визнано неправомірним та скасовано рішення УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва про відмову ОСОБА_2 в призначення пенсії за віком на пільгових умовах №28/2 від 25 жовтня 2013 року; зобов'язано УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 22 жовтня 2013 року, обчисливши її з зарахуванням до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 періоди роботи з 01 листопада 1979 року по 01 березня 1982 року, з 01 березня 1982 року по 01 березня 1983 року, з 01 березня 1983 року по 01 грудня 1983 року, з 01 грудня 1983 року по 08 грудня 1985 року, з 18 липня 1988 року по 01 листопада 1989 року, з 01 листопада 1989 року по 02 січня 1992 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2016 у справі №490/8718/13-а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Таким чином, працівник відповідача ОСОБА_2 не набув права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, що було встановлено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2016 року у справі №490/8718/13-а.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що скасування постанови Ценрального районного суду від 19 листопада 2013 року, якою було встановлено право гр. ОСОБА_2 на отримання пільгової пенсії, свідчить про відсутність у гр. ОСОБА_2 права на отримання пільгової пенсії і, як наслідок, обов'язку відповідача на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку такої пенсії, отже позовні вимоги УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В апеляційній скарзі УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва вказується, що постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2013 року станом на квітень 2015 року набрало законної сили та було чинним, отже пенсія за віком, призначена гр. ОСОБА_2 на пільгових виплачувалася управлінням за квітень 2015 року на законних підставах, відповідні витрати на її виплату і доставку понесені на законній підставі та підлягають відшкодуванню відповідачем.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року для платників збору, визначених п.п.1, 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст.ст. 1, 2, 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, як платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування повинні сплачувати вказаний збір у 100 % розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до досягнення працівниками пенсійного віку.

На виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення" Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року затверджена Інструкція про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.6.1. зазначеної вище Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно п.6.3 Інструкції у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Пунктами 6.4-6.8 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду щорічно в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.2 Прикінцевих положень цього Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення: нової пенсії. Додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обов'язок підприємства відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, в тому числі, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", передбачена Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року у справі №490/8718/13-а, що стала підставою для призначення ОСОБА_2 пільгової пенсії, скасована постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2016 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовим рішенням в іншій справі, яке набрало законної сили, встановлено відсутність підстав для призначення ОСОБА_2 пільгової пенсії, судова колегія вважає, що у підприємства відсутній обов'язок відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку цієї пенсій.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала через п'ять днів після направлення її копії особам, які брали участь у справі, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.