Справа № 203/806/17
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №203/806/17
Провадження №2-а/0203/71/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради про визнання рішення незаконним, його скасування, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

06 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м. Дніпрі ради про визнання рішення незаконним, його скасування, зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка має статус внутрішньо переміщеної особи, постраждалої внаслідок тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій Донецької та Луганської областей. У жовтні 2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, проте їй було відмовлено, у звязку з відсутністю реєстрації за місцем проживання або укладеного договору оренди житла. На думку позивачки, дії відповідача є незаконними, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання рішення про відмову у призначенні субсидії незаконним, його скасування, зобовязання розглянути її заяву про призначення субсидії (а.с.а.с. 1 3).

У судовому засіданні позивачка підтримала позов, а представниці відповідача заперечували проти його задоволення.

Заслухавши пояснення позивачки, представниць відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка проживала і наразі зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, а у вересні 2014 року у звязку із вторгненням збройних сил Російської Федерації в Україну була вимушена тимчасово переїхати в м. Дніпро (а.с. 4).

Позивачка має статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, від 06.09.2014 року. Місце перебування позивачки зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Квартира, у якій мешкає позивачка, належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 і зареєстрованого у реєстрі за №506 (а.с.а.с. 6 8).

31 жовтня 2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 21).

01 грудня 2016 року протокольним рішенням засідання комісії з питань субсидій та надання соціальної допомоги населенню (протокол №14) позивачці було відмовлено на підставі абзацу 1 пункту 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 « Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі Положення) (а.с. 18).

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Положення субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-ІV) реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; місце перебування адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

У м. Дніпрі, за зазначеною адресою (пр. Олександра Поля, 121Б/410), позивачка безперервно мешкає від вересня 2014 року і дотепер (тобто, набагато більше за шість місяців на рік), отже ця адреса не є місцем перебування позивачки, у розумінні статті 3 Закону №1382-ІV.

Таким чином, єдиним документом, до якого мають вноситися відомості про місце проживання позивачки, у розумінні статті 3 Закону №1382-ІV, є паспорт громадянина України серії ЕК №251402, виданий 09.11.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області (паспорт позивачки) (а.с. 4).

Між тим, згідно з паспортом позивачки місцем її реєстрації (у розумінні статті 3 Закону №1382-ІV) є інша адреса: м. Луганськ, вул. 16 Лінія, 7/168.

Аналіз приписів абзацу 1 пункту 6 Положення дає підстави вважати, що для можливості призначення субсидії позивачці необхідно надати відповідачу або докази її реєстрації за адресою фактичного проживання, або договір оренди будь-якого іншого житла.

Скористатися спрощеною процедурою зняття з реєстрації в м. Луганську, передбаченою для внутрішньо переміщених осіб, та відповідної реєстрації у м. Дніпрі позивачка не бажає (про що було заявлено в суді). Договорів оренди іншого житла вона не укладала.

Ураховуючи викладене, суд вважає відмову відповідача у призначенні позивачці субсидії правомірною і не знаходить підстав для задоволення позову.

У порядку статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 7 12, 17 19, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у позові до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради про визнання рішення незаконним, його скасування, зобовязання вчинити дії відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 29 березня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян