Справа № 161/1862/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1862/17
Провадження № 2-а/161/452/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк Т.В., за участі позивача, представників відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради про зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Відділу ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради про зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулася із заявами від 18 та 28 січня 2017 року до Відділу ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, проте їй було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що вона не подала необхідних документів або інформації, а саме: документа, що підтверджує наявність житла за вказаною в заяві адресою та право особи на проживання в житлі або згоду власника, співвласників житла на реєстрацію місця проживання особи в житлі за вказаною адресою. Вважає таку відмову протиправною з наступних підстав. З 09.06.2012 року по 08.08.2013 року зареєстрованим місцем проживання позивача була адреса: АДРЕСА_1 Проте, у зв'язку з навчанням вона була змушена знятись з реєстрації з цього місяця проживання та зареєструватися 23.11.2013 року за адресою гуртожитку Донецького юридичного інституту МВС України, а саме: АДРЕСА_2. Після закінчення навчання позивач звернулась з заявою про реєстрацію місяця за попередньою адресою по АДРЕСА_3. Проте, відповідач посилаючись на відсутність документів, що підтверджують наявність житла за цією адресою, відмовив позивачу у проведенні реєстрації. На підставі наведеного, просить суд, зобов'язати відділ ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради здійснити реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд, позов задовольнити.

Представники відповідача Михальчук М.М., Бубнюк Л.Є. в судовому засіданні позов не визнали та просили суд, відмовити в його задоволенні. У своїх письмових запереченнях вказали, що ОСОБА_1 не подала необхідних документів або інформації, а саме, не подала документа, що підтверджує наявність житла за вказаною в заяві адресою та право особи на проживання в житлі або згоду власника, співвласників житла на реєстрацію місця проживання особи.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частини 1, 6 ст. 29 ЦК України встановлюють, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» міститься визначення окремих термінів, які вживаються у цьому Законі. Зокрема, реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно зі статтею 2 цього Закону громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Пунктом 18 Правил встановлено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання в АДРЕСА_1 На заяві міститься згода ОСОБА_4, як власника житла, проте начальником відділу введення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради Михальчук М.М. їй було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що вона не подала необхідних документів або інформації, а саме: документа, що підтверджує наявність житла за вказаною в заяві адресою та право особи на проживання в житлі або згоду власника, співвласників житла на реєстрацію місця проживання особи в житлі за вказаною адресою (а.с. 6).

Судом з доданих до матеріалів справи копії будинкової книги А№ 47601 для тимчасового користування для прописки громадян, які проживають АДРЕСА_1 (а.с.12 ), договору купівлі - продажу земельної ділянки за конкурсом від 28.03.1997 р. (а.с. 13), державного акту на право приватної власності на землю від 08.04.1997 р. (а.с. 14), проекту будівництва кімнатного жилого будинку від 24.01.1997 р. (а.с. 16), робочого проекту газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_4 (а.с. 17 ), договору № 46930 про надання послуг електрозв'язку від 13.09.2005 р. (а.с.18), робочого проекту на водопостачання і каналізацію житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.19), договору про надання послуг з підготовки та видачі технічних умов на телефонізацію об'єкта від 15.06.2005 р. (а.с.20 ) встановлено, що будинок в якому ОСОБА_1 просить зареєструвати її місце проживання не зданий в експлуатацію та на нього не оформлено право власності.

Судом встановлено, що позивач вважає власником житла за адресою: АДРЕСА_1 свого батька - ОСОБА_4, оскільки (за її твердженням) ним було створено (збудовано) майно в якому позивач бажає зареєструватися. Але такі твердження позивача не відповідають нормам законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Отже, відповідно до наведених вище приписів закону, право користування житловим приміщенням є похідним від права власності на нього.

Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про те, що недобудову за адресою: АДРЕСА_1 введено до експлуатації та зареєстровано.

З відповіді управління містобудування та архітектури Луцької міської ради вбачається, що в адресному реєстрі міста Луцька Служби містобудування та архітектури адреса АДРЕСА_1 не зареєстрована (а.с. 42).

За таких обставин, суд вважає, що начальником відділу введення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради Михальчук М.М. правомірно відмовлено позивачу в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 оскільки реєстрації права власності на житло за цією адресою не існує.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу в задоволенні її вимог про зобов'язання здійснити реєстрацію місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст.2, 7, 9, 10, 71, 158, 160, 161-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 28 березня 2017 року.

Суддя: А.О. Подзіров