Справа № 826/13400/16-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Желтобрюх І.Л. та Коротких А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зобов'язати повторно розглянути заяву.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відповідач зобов'язаний дотримуватися строків розгляду заяв, установлених Законом України «Про звернення громадян». Також позивач вказує на те, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року - скасувати в частині виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд встановив, що ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою від 31 травня 2016 року, у якій просив скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 2123 КУпАП відносно заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області Старущенка Я.В. та внести до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області подання для усунення виявлених порушень прав і свобод заявника, зокрема, щодо розгляду скарги.

Вказана заява надійшла відповідачу 02 червня 2016 року та зареєстрована за вх. Р267437.16/26.

Листом від 29 червня 2016 року № 8.3/7-Р267437.16-1/26-69 Уповноважений Верховної Ради України з прав людини повідомив позивача про те, що для повного та всебічного розгляду скаргу до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області був направлений запит. Також позивачу повідомлено, що рішення щодо подальших заходів реагування буде прийматися після отримання відповіді на запит.

Також позивачу був направлений лист від 15 вересня 2016 року № 8.3/7-Р267717.16-2/26-69, яким повідомлено, що підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення відсутні.

ОСОБА_2 вважає, що відповідач порушив строки розгляду його звернення та безпідставно відмовив у складанні відносно заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області Старущенка Я.В. протоколу про адміністративне правопорушення, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що розгляд звернення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини може тривати понад строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Позивач вважає, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини порушив вимоги ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», яка передбачає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок розгляду звернень до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини визначений у ст. 17 вказаного Закону.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Спеціальних строків вирішення звернень до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відмінних від визначених у Законі України «Про звернення громадян», положення ст. 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» не містять.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач, згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», зобов'язаний був розглянути заяву ОСОБА_2 від 31 травня 2016 року у межах строку, визначеного ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

У письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на п. 1.4 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12 серпня 2013 року № 18/02-13, яким передбачено, що під час провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумний строк. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання таких дій та прийняття рішень.

Надаючи оцінку зазначеним доводам відповідача колегія суддів враховує, що листом від 29 червня 2016 року № 8.3/7-Р267437.16-1/26-69 позивача було повідомлено про те, що рішення щодо подальших заходів реагування буде прийматися після отримання від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області відповіді на запит.

Згідно з листом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 15 вересня 2016 року № 8.3/7-Р267717.16-2/26-69 відповідь на зазначений запит була надана листом від 07 липня 2016 року № 10/10-7/0707/03. Вказаний лист надійшов на адресу відповідача 13 липня 2016 року.

Як раніше зазначалося, відповідь на заяву ОСОБА_2 від 31 травня 2016 року була надана 15 вересня 2016 року, тобто через два місяці після отримання відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач порушив строк розгляду звернення, встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а також не дотримався вимог щодо розумного строку виконання дій та прийняття рішень, визначеного у п. 1.4 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 у частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яка полягає у розгляді його заяви від 31 травня 2016 року з порушенням встановленого строку.

Також позивач посилається на те, що відповідач дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для складання відносно заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області Старущенка Я.В. протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 2123 КУпАП та внесення до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області подання про усунення виявлених порушень прав і свобод заявника, зокрема, щодо розгляду скарги.

Свої вимоги про складення протоколу про адміністративне правопорушення та внесення подання позивач обґрунтував тим, що 04 листопада 2015 року він звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області із заявою, у якій просив обстежити споруди на земельній ділянці за кадастровим номером :33:043:0904, провести перевірку відповідності будівельних робіт та споруд вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам та інше.

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини встановив, що у відповідь на вказаний запит позивачу була надана відповідь, якою Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області не відмовив у проведенні позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю, а запропонував конкретизувати інформацію про місцезнаходження об'єкту будівництва та його власника. Також відповідач урахував, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області неодноразово повідомляв ОСОБА_2 про порядок проведення позапланових перевірок.

З огляду на викладене відповідач дійшов до висновку про відсутність підстав для складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 2123 КУпАП та внесення відповідного подання.

Відповідно до п. 7 Порядку однією з підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно з ч. 7 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

З апеляційної скарги вбачається, що позивач погоджується із необхідністю зазначення у зверненні інформації про місцезнаходження об'єкту будівництва та його власника, проте вважає, що вказавши кадастровий номер земельної ділянки, виконав зазначені вимоги.

Разом з тим, зазначений висновок ОСОБА_2 є необґрунтованим, адже Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області не належить до органів, які відповідно до ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» мають право доступу до Державного земельного кадастру у обсязі, достатньому для отримання вказаних відомостей.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідь Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на заяву позивача від 31 травня 2016 року є повною, законною та обґрунтованою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 лише частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 09 лютого 2017 року.

З мотивувальної частини заяви про зміну позовних вимог вбачається, що оскаржувана позивачем бездіяльність полягає у не здійсненні розгляду звернення у строк, встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а також у не складенні протоколу про адміністративне правопорушення і не внесенні подання про усунення порушень.

Як раніше зазначалося, обґрунтованою суд вважає вимогу позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у порушенні строку розгляду заяви від 31 травня 2016 року.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року - скасувати в частині відмову у задоволенні зазначеної вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яка полягає у порушенні строку розгляду заяви від 31 травня 2016 року, що зареєстрована 02 червня 2016 року за вх. Р267437.16/26 - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову у цій частині.

В іншій частині постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді І.Л. Желтобрюх

А.Ю. Коротких

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Коротких А. Ю.