Справа № 810/3668/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року № 810/3668/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна», про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області про скасування рішення від 28.10.2016 про порушення дисциплінарної справи.

Ухвалою суду від 08.12.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна».

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, порушуючи відносно адвоката ОСОБА_1 дисциплінарне провадження, дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку.

Позивач наголошує, що відносно предмета скарги, за якою оспорюваним рішенням порушене дисциплінарне провадження, діяв за дорученням та в інтересах клієнта, і в жодному випадку не мав на меті обмежити право скаржника на захист.

Відповідач позов не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що підставою для порушення дисциплінарної справи стали матеріали перевірки за скаргою ТОВ «Сівер Україна», із яких убачається наявність у діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, а саме, порушення ним правил адвокатської етики.

Третя особа надала пояснення по суті спору, у яких підтримала позицію відповідача, зазначивши, що скарга була подана нею до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області на недобросовісні дії адвоката ОСОБА_1, що полягають у поданні ним неправдивої та необґрунтованої заяви про злочин, нібито вчинений захисником ТОВ «Сівер Україна» - адвокатом ОСОБА_2, під час вирішення спору про право власності на об'єкт нерухомості. На думку третьої особи, такими діями позивач намагався позбавити товариство права на захист, принизив гідність та ділову репутацію свого колеги.

У судове засідання, призначене на 16.02.2017, особи, які беруть участь у справі, не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Разом з цим, матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, ухвалою суду від 16.02.2017 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №486, виданого Житомирською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 12.05.2009 (а.с. 20).

19 липня 2016 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» про порушення адвокатом ОСОБА_1 правил адвокатської етики, у якій заявник, крім іншого, просив застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 30-32).

Скарга мотивована тим, що адвокатом ОСОБА_1 було подано завідомо неправдиву заяву про вчинення представником ТОВ «Сівер Україна» адвокатом ОСОБА_2 злочину, відповідальність за який передбачена статтею 383 Кримінального кодексу України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину).

Тим самим, на думку заявника, позивач чинить тиск на представника ТОВ «Сівер Україна», метою якого є припинення участі адвоката ОСОБА_2 у захисті прав та інтересів ТОВ «Сівер Україна».

Розглянувши скаргу ТОВ «Сівер Україна», дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області дійшла висновку, що викладені у скарзі обставини про порушення адвокатом ОСОБА_1 чинного законодавства, зокрема, статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», знайшли своє підтвердження.

Рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28.10.2016 було порушено дисциплінарну справу (провадження) відносно адвоката ОСОБА_1 за скаргою директора ТОВ «Сівер Україна» (а.с. 9-11).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до статті 2 Закону № 5076-VI, адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону № 5076-VI професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема, дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку.

Частиною 1 статті 33 Закону № 5076-VI передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

За визначенням, наведеним у частині другій цієї ж статті, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з положеннями статті 34 Закону № 5076-VI, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до статті 36 Закону № 5076-VI, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Отже, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку, що виразився, зокрема, у порушенні правил адвокатської етики, порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Накладенню дисциплінарного стягнення передує процедура дисциплінарного провадження, що може бути ініційована будь-якою особою, якій відомо про поведінку адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, шляхом подання відповідної заяви (скарги).

Порядок перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката визначено у статті 38 Закону № 5076-VI.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань (абзац перший частини другої статті 38 Закону № 5076-VI).

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи (абзац п'ятий частини другої статті 38 Закону № 5076-VI).

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (частина третя статті 38 Закону № 5076-VI).

Частиною 1 статті 39 Закону № 5076-VI передбачено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Таким чином, рішення про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката є колегіальним рішенням, яке приймається більшістю голосів членів палати, що беруть участь у її засіданні та ґрунтується на власній суб'єктивній оцінці кожним таким членом обставин, викладених в заяві (скарзі) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки, наданих на розгляд дисциплінарної палати.

Як встановлено судом, 19 липня 2016 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» про порушення адвокатом ОСОБА_1 правил адвокатської етики, у якій заявник просив застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 30-32).

Зі змісту скарги слідує, що адвокат ОСОБА_1 здійснював захист інтересів гр. ОСОБА_3 у його спорі з ТОВ «Сівер Україна» стосовно права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення загальною площею 564,50 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Підгірна/Татарська, 3/7. Інтереси ТОВ «Сівер Україна» у цьому спорі представляла адвокат ОСОБА_2

Як зазначає скаржник, адвокат ОСОБА_2, діючи в інтересах та за дорученням ТОВ «Сівер Україна», звернулась до Дніпровського РУ ГУ МВС України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене державним реєстратором Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, що виявилось у незаконній державній реєстрації за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення загальною площею 564,50 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Підгірна/Татарська, 3/7. У свою чергу, представником гр. ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_1 до Дніпровського УП ГУ НП України в м. Києві було подано заяву про вчинення адвокатом ОСОБА_2 злочину, передбаченого статтею 383 Кримінального кодексу України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину).

Відтак скаржник вважає, що таким чином адвокат ОСОБА_1 намагається усунути адвоката ОСОБА_2 від здійснення захисту інтересів ТОВ «Сівер Україна», позбавивши його права на захист та кваліфіковану юридичну допомогу, чим порушив вимоги статті 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», частини 3 статті 7, частини 4 статті 12 Правил адвокатської етики.

Судом встановлено, що скарга ТОВ «Сівер Україна» зареєстрована Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Житомирської області за вх. № 330/д від 19.07.2016 (а.с. 132-134).

Як вбачається з матеріалів дисциплінарного провадження стосовно адвоката ОСОБА_1, перевіряючи відомості про дисциплінарний проступок, відповідачем у порядку, визначеному частиною 2 статті 38 Закону № 5076-VI, було направлено ряд запитів до органів державної влади з приводу обставин, викладених у скарзі ТОВ «Сівер Україна».

Так, листом від 28.07.2016 вих. № 476/д відповідач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з проханням надати належним чином звірені копію скарги адвоката ОСОБА_1 на дії службових осіб Дніпровського УП ГУ НП України в м. Києві щодо відмови у внесенні до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_5 та копію ухвали Дніпровського районного суду від 20.05.2016 у справі №755/3005/16-к щодо розгляду скарги ОСОБА_1 (а.с. 158).

Листом від 28.07.2016 №477/д відповідач звернувся до слідчого управління Дніпровського УП ГУ НП України у м. Києві з проханням надати: копію заяви ОСОБА_1 про повідомлення ним про вчинення кримінального правопорушення за статтею 383 Кримінального кодексу України адвокатом ОСОБА_5; інформацію щодо того, коли та за яким номером вказану заяву внесено до ЄРДР та за якою нормою КК України; інформацію щодо стадії розслідування кримінального провадження та прийнятих рішень за наслідками досудового розслідування (а.с. 159).

Судом також встановлено і не заперечувалось позивачем, що відповідач звертався до адвоката ОСОБА_1 з пропозиціями надати письмові пояснення по суті викладених у скарзі ТОВ «Сівер Україна» обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, розглянувши письмові пояснення позивача, скаржника та документи, отримані на запити від 28.07.2016 вих. № 476/д та від 28.07.2016 №477/д, членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області були складені довідки від 25.08.2016 №1 (а.с. 12-14) та від 27.10.2016 №2 (а.с. 15-17), у яких міститься виклад обставин, виявлених під час перевірки та пропозиція відмовити у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (а.с. 240-241).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги закону, з якими законодавець пов'язує можливість прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження відносно адвоката.

Зокрема, під час проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, відповідачем була надана можливість адвокатові ОСОБА_1 надати письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно порушених у скарзі ТОВ «Сівер Україна» питань. Відповідачем також було направлено ряд звернень до органів державної влади з вимогами надати документи, необхідні для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складена довідка, яка містить викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Скарга про дисциплінарний проступок ОСОБА_1, довідка та всі матеріали перевірки надані на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області.

Обставини, які слугували підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача, наведені у рішенні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28.10.2016.

Водночас, матеріали справи не містять доказів про порушення дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області вимог частини першої статті 39 Закону № 5076-VI під час голосування при прийнятті рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28.10.2016 є таким, що прийняте відповідно до вимог Закону № 5076-VI, а підстав для визнання його протиправними та скасування у ході розгляду справи судом не встановлено.

Щодо підстав позову, суть яких зводиться до протилежної кваліфікації позивачем обставин, що відповідачем були розцінені як такі, що мають ознаки вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, суд звертає увагу на наступне.

Так, на етапі проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та порушення дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не вирішує питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення. Наведенні питання є предметом розгляду дисциплінарної справи по суті.

Зокрема, відповідно до статті 41 Закону № 5076-VI, за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні.

Частиною 2 статті 40 Закону № 5076-VI установлено, що розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Положенням про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 № 120, із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 30.07.2015 № 86, передбачено, що дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку. Адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному покаранню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Адвокат не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов'язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Таким чином, суд критично оцінює доводи позивача про поверхневість та необ'єктивність висновків дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області, оскільки сам факт порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката не може бути ототожненим з юридичною кваліфікацією певного діяння як дисциплінарного проступку.

Порушення дисциплінарної справи свідчить лише про те, що у процесі ознайомлення зі скаргою виявлені певні обставини, які потенційно можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Водночас підтвердження або спростування таких обставин та їх юридична кваліфікація виходить за рамки перших двох стадій дисциплінарного провадження.

Суд також зазначає, що перша стадія дисциплінарного провадження «проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок» та друга стадія провадження «прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи» є проміжними процесуальними рішеннями кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, які по своїй суті не можуть порушувати права та свободи позивача, при умові дотримання процесуальних норм при їх прийнятті.

Окремо суд зазначає, що адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

При цьому, правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин та фактів прийняти рішення про відмову у порушенні дисциплінарного провадження або навпаки, про порушення дисциплінарного провадження, за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб'єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Таким чином, правову оцінку рішенню кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про порушення дисциплінарного провадження суд надає виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності для вирішення питання про порушення дисциплінарного провадження.

Вирішуючи спір судом також було враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 27.01.2016, від 17.02.2016, від 25.02.2016 (справи 6-2750цс15, 6-2873цс15, 821/1904/14), відповідно до якої спори, пов'язані з оскарженням рішень, дій та бездіяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих (вчинених, допущених) у процедурі дисциплінарного провадження відносно адвоката, належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних і достатніх доказів, які б свідчили про протиправність оспорюваного рішення, позивач під час розгляду справи не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Доказів понесення відповідачем вказаних витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.02.2017.