Справа № 821/1568/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 р. Справа № 821/1568/16

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року по справі за позовом Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, третя особа: ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанов про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради (далі - позивач) звернувся з позовом до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі - відповідач, ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні), третя особа: ОСОБА_1, в якому просив:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Федосєєва С.М. щодо винесення постанов про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження від 04.10.2016 року;

- скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Федосєєва С.М. від 04.10.2016 року серія ВП № 16193391 про накладення на Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради штрафу у розмірі 1360,00грн.;

- скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Федосєєва С.М. постанову від 04.10.2016 року серія ВП № 16193391 про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у задоволенні позову Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі, Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2016 року головним державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Федосєєвим С.М. винесено постанову про накладення на Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання рішення Господарського суду Херсонської області від 26.12.2006 р. за виконавчим листом від 26.10.2009 року № 14/211-АП-06 про зобов'язання Департаменту надати висновок щодо проекту відведення земельної ділянки площею 0,0084 га із земель запасу по АДРЕСА_1, та висновок по додатковому відведені земельної ділянки площею 0,0116 га за позовом ОСОБА_1

Постанову про накладення штрафу від 06.05.2016 року Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради було оскаржено у судовому порядку. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.07.2016 року у справі № 821/656/16 позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року апеляційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради - залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14.07.2016 року - залишено без змін.

04.10.2016 року за повторне невиконання рішення суду головним державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Федосєєвим С.М. було винесено постанову про накладення на Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради штрафу в подвійному розмірі, а саме в сумі 1360 грн., а також постанову про закінчення виконавчого провадження з метою направлення до правоохоронних органів подання про порушення кримінального провадження за невиконання рішення суду.

Вважаючи незаконними дії відповідача та вказані постанови позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Так, 02 червня 2016 року прийнято в новій редакції Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Також 02 червня 2016 року прийнято Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII).

Відповідно до розділу IV Прикінцевих та перехідних положень цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім пункту 7 цього розділу цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Розділами ХІІІ та ІV Прикінцевих та перехідних положень Законів № 1404-VIII та № 1403-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про державну виконавчу службу".

Закони № 1404-VIII та № 1403-VIII набрали чинності 05.10.2016 р., у зв'язку з чим Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-ХІV (далі - Закон № 606-ХІV) втратив чинність 05.10.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані позивачем постанови про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження винесені головним державним виконавцем 04.10.2016 р.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV .

Відповідно до ст. 1 названого Закону (чинного на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 Закону № 606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надсилає не пізніше наступного дня стягувачу та боржникові. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом (ч.2 ст.25 Закону № 606-ХІV).

Статтею 75 Закону № 606-ХІV передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст.89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржника без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Аналогічні приписи містить Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5.

З наведених правових норм слідує, що штраф застосовується до боржника, у разі невиконання ним без поважних причин вимог державного виконавця про необхідність виконання судового рішення у встановлений ним строк. Тобто, постанова державного виконавця про накладення штрафу, в тому числі повторного, приймається за умови наявності таких факторів як невиконання рішення суду та відсутність поважних причин такого невиконання.

Поважними причинами невиконання рішення суду відповідно до норм чинного законодавства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Як встановлено судом, позивачем не доведено наявність будь-яких поважних причин повторного невиконання ним судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок. Державний виконавець зобов'язаний вживати усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів для примусового виконання рішень суду неупереджено, своєчасно та в повному обсязі. Тобто, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Оскільки Департаментом повторно не виконано судове рішення без поважних причин, головним державним виконавцем накладено на позивача штраф у розмірі 1360 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 названого Закону (у вказаній вище редакції) у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Отже, у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду без боржника, та накладення на позивача штрафів постановами від 06.05.2016 р. та 04.10.2016 р., державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.10.2016 р. Такі дії головного державного виконавця повністю узгоджуються з вищенаведеними вимогами п.11 ч.1 ст.49, ч.3 ст.75 Закону № 606-ХІV.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані постанови від 04.10.2016 р. про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. та про закінчення виконавчого провадження прийняті головним державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні Федосєєвим С.М. на підставах, у спосіб та в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Доводи апеляційної скарги щодо протиправного застосування головним державним виконавцем норм Закону № 606-ХІV, які втратили чинність, не відповідають дійсності, оскільки, оскаржувані позивачем постанови винесені головним державним виконавцем 04.10.2016 р., тобто у період дії Закону № 606-ХІV.

Інші доводи на думку колегії суддів, не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Зазначені доводи ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року по справі за позовом Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, третя особа: ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанов про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: