Справа № 569/341/17
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/341/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові йому призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення до суду.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом № 910/ від 27 жовтня 2016 року відповідач йому відмовив у призначенні пенсії, посилаючись на те, що у нього відсутні документи для підтвердження стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років тривалістю 12 років 6 місяців. Довідки, надані ним відповідачу, видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, тому не можуть братися до уваги. Вважає такі дії відповідача протиправними та, що така відмова відповідача не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі, а тому є неправомірною у зв'язку з чим, відповідач зобов'язаний призначити йому пенсію за вислугою років.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. 23 лютого 2017 року подав суду письмові заперечення, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач звертався із заявою про призначення пенсії, однак йому було відмовлено, так як відповідно до копії трудової книжки, долученої позивачем до звернення, з 01.09.1975 року по 01.08.1978 рік він навчався у Ясинуватському ПТУ № 69; з 26.06.1981 року по 29.08.1986 року, з 19.06.1991 року по 07.12.1993 року - працював у вагонному депо м. Дебальцеве Донецької ордена Леніна залізниці на посаді оглядача вагонів 4 розряду; з 10.12.1993 по 22.11.2005 - на колійній машинній станції № 9 Донецької залізниці (перейменовано на Державне підприємство "Донецька залізниця") на посаді учня старшого кондуктора вантажних поїздів, старшого кондуктора вантажних поїздів (професію перейменовано "складач поїздів"). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року N 1085-р визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, до яких, зокрема, віднесено м. Донецьк, м. Дебальцеве, м. Ясинувата. Крім того, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року №1207 (із внесеними змінами) визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню. Тому відсутні підстави для врахування архівної довідки від 22.08.2016 року 528/815, яка видана Ясинуватською дирекцією залізничних перевезень; архівної довідки від 08.08.2016 року № 50, виданої вагонним депо Донецьк ДП "Донецька залізниця"; довідки від 28.07.2016 року №04/166, виданої Дебальцівською дистанцією колії "ДП "Донецька залізниця". Пункт 20 Порядку № 637 доповнено новим абзацом згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1028, відповідно до якого у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином, враховуючи дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" можливо зарахувати період роботи позивача із 01.01.2006 року по 29.04.2015 року на колійній машинній станції № 9 "Державного підприємства "Донецька залізниця" (9 років 3 місяці 29 днів).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви позивачем було додано уточнюючі довідки, що підтверджують його стаж роботи, розмір нарахованої та отриманої заробітної плати та довідку на підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, зокрема довідку № 04/166 від 28 липня 2016 року.

Листом № 910/ від 27 жовтня 2016 року відповідач йому відмовив у призначенні пенсії, посилаючись на те, що у позивача відсутні документи для підтвердження стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років тривалістю 12 років 6 місяців. Відсутність документів пояснювалася тим, що відповідач не може взяти до уваги уточнюючі довідки, надані позивачем, оскільки вони видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованої території.

З матеріалів справи убачається, що позивачу 06 січня 1960 року виповнилося 55 років.

Станом на час звернення із заявою про призначення пенсії загальний трудовий стаж позивача становить понад 30 років.

Судом встановлено, що пенсійним органом не заперечується наявність у позивача 9 років 3 місяців 29 днів стажу роботи на посадах, які дають право на вислугу років згідно із п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме за період роботи з 01 січня 2006 року по 29 квітня 2015 року на колійній машинній станції № 9 «Державного підприємства «Донецька залізниця», який підтверджується даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до п."а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи, зокрема, для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Отже, в даному випадку спірним є питання наявності у позивача щонайменше ще 3 років 3 місяців пільгового стажу роботи необхідних для призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення (перерахунку) пенсії регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 за N1566/11846 (далі - Порядок № 22-1). Цим Порядком визначено перелік необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій, порядок їх подання та оформлення.

Відповідно до пункту 2.4. Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При дослідженні судом копії трудової книжки (а.с.13-17) встановлено, що позивач у періоди працював: з 24.07.1978 року по 19.04.1979 року слюсарем по ремонту рухомого складу Донецької залізничної дороги; з 26.06.1981 року по 29.08.1986 року оглядачем вагонів пункту технічного обслуговування Дебальцеве; 04.08.1987 року по 22.04.1989 року машиністом електровозу; 10.05.1989 року по 25.06.2089 року учнем прохідника на шахті з повним робочим днем під землею 1 розряду; 06.09.1989 року 10.06.1991 року прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 19.06.1991 року по 07.12.1993 року оглядачем вагонів Донецької залізничної дороги; 10.12.1993 року по 13.01.1994 року учнем старшого кондуктора вантажних поїздів; з 14.01.1994 року по 22.11.2005 року головним кондуктором вантажних поїздів; з 23.11.2005 року по 29.04.2015 року монтером колії; з 01.04.2015 року по даний час монтером колії бригади обслуговування стрілочних переводів і утримання рейкових кіл Рівненської виробничої дільниці.

Позивачем була надана відповідачу уточнююча довідка № 04/166 від 28 липня 2016 року, видана Дебальцівською дистанцією колії «ДП «Донецька залізниця», форма якої відповідає вимогам Додатку № 5 до Порядку підтвердження наявності виробничого стажу для призначення пенсі при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якої з 14 січня 1994 року по 22 листопада 2005 року він працював на посаді головний кондуктор вантажних поїздів. 01 жовтня 2003 року у відповідності до наказу № 34 від 17 січня 2003 року Міністерства транспорту України професію «Кондуктор вантажних поїздів» перейменовано на професію «Складач поїздів» (наказ № 248 начальника КМС № 9 від 01.10.2003 року).

У вище вказаній довідці також зазначено, що позивач безпосередньо виконував роботи із забезпечення організації перевезень і забезпечення безпеки руху залізниці. Професія відноситься до списку професій, яким надається право на пенсійне забезпечення по вислузі років, що передбачено ст. 55 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Зазначена довідка підтверджує стаж позивача з 14 січня 1994 року по 22 листопада 2005 року, що становить 11 років 10 місяців 8 днів, який дає право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд звертає увагу на те, що ні в своєму рішенні від 27 жовтня 2016 року, ні в запереченнях наданих до суду відповідач не надавав ніякої оцінки вказаній довідці, лише зазначив, що вона не може бути взята до уваги, оскільки видана органом, який знаходяться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст.8 Конституції України - в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони і інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих праві свобод.

А так, враховуючи наведені норми Конституції України, суд зазначає, що дії відповідача щодо неврахування уточнюючої довідки № 04/166 від 28 липня 2016 року, виданої Дебальцівською дистанцією колії «ДП «Донецька залізниця» для призначення йому пенсії - є порушенням конституційних прав позивача, тому що це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача, які закріплені Основним Законом України.

Отже, позивач має спеціальний стаж більше 20 років: 9 років 3 місяці 29 днів - з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування та 11 років 10 місяців 8 днів, який підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою №04/166 від 28 липня 2016 року, що є достатнім для призначення пенсії згідно із п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При таких встановлених судом обставинах суд вважає, що рішення відповідача від 27 жовтня 2016 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, є неправомірним, так як судом встановлено, що з урахуванням встановлених фактичних обставин по справі позивач має право та має достатньо стажу для призначення пенсії за вислугою років згідно ст.55 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 158-163, 167, 185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію задовольнити.

Визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_1 призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 січня 2017 року.

Допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 24 березня 2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2