Справа № 756/16288/16-а
Суддя: Шумейко О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/488/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шумейко О.І.,

при секретарі Дуб В.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію по інвалідності як інвалід ІІ групи відповідно до Закону України «Про державну службу» з 04 серпня 2008 року, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. 27 травня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва прийняв постанову, якою зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням суми виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 95 097,60 грн., сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої позивачу під час роботи в Держмитслужбі та МФУ, а також зобов'язав управління ПФ України виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням того, що обмеження максимального розміру пенсії дванадцятьма мінімальними розмірами пенсії за віком (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) встановлені частиною третьою ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

На час звернення позивача до суду відповідач не виконав судове рішення, яке набуло законної сили. У зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом про перерахунок розміру пенсії. Відповідач відмовив у виконанні постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року у зв'язку з тим, що у зазначеному рішенні суду відсутні зобов'язання щодо врахування заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру, з якого справляються страхові внески.

За таких обставин, позивач просить визнати незаконними дії відповідача по відмові виконувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року по справі № 2-а/756/124/16, зобов'язати відповідача забезпечити безумовне виконання постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року по справі № 2-а/756/124/16 з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення, відповідно до яких при здійсненні перерахунку розміру пенсії позивача була врахована сума не 14597,53 грн., а 9735,00 грн. - максимальний розмір заробітної плати, з якого сплачувались страхові внески з 01 січня 2008 року, оскільки в рішенні суду було відсутнє зобов'язання щодо врахування заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру, з якого справляються страхові внески.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з березня 2004 року, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

За постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ЦОУ ПФ України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволені частково. Зокрема, зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 09 серпня 2015 з урахуванням суми виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 95097,60 грн. за рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2015 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 року (справа 18/4). Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 09.08.2015 з урахуванням сум, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої ОСОБА_1 під час роботи в Держмитслужбі та МФУ. Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням того, що обмеження максимального розміру пенсії дванадцятьма мінімальними розмірами пенсії за віком (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) встановлені частиною третьою ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві всі розрахунки та донарахування здійснити за законодавством, що діяло на момент призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, а саме в розмірі 88 % від заробітної плати.

Постанова суду не оскаржувалася, набула законної сили.

Згідно з листом відповідача від 08 листопада 2016 року на виконання вимог зазначеної постанови суду управлінням був проведений перерахунок пенсії позивача. До заробітної плати для обчислення пенсії включено суми: посадовий оклад - 3105,00 грн., надбавка за ранг - 140,00 грн., надбавка за вислугу років - 811,25 грн., надбавка за високі досягнення у праці, щомісячні премії, надбавка за роботу з таємними документами, премії до державних свят - 6578,88 грн., сума по суду 95097,60 грн. / 24 місяці = 3962,40 грн. Загальна сума заробітної плати для обчислення пенсії становить 14597,53 грн. До розрахунку пенсії врахована сума 9735,00 грн., тобто заробітна плата, з якої сплачуються страхові внески з 01 липня 2008 року.

Відтак, при здійсненні перерахунку розміру пенсії позивача на виконання вимог постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року відповідачем було зменшено розмір заробітної плати для обчислення пенсії до 9735,00 грн.

У відповідності до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, в редакції на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Абзацом третім пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV встановлено обмеження розміру заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, максимальною величиною фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів.

Окрім того, абзацом четвертим пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону визначено, що у разі. якщо розмір пенсії, щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсія за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановленого законодавством), призначених відповідно до зазначених в абзацах першому і другому цього пункту законодавчих актів, перевищує 90 відсотків максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, визначеної законодавством на час виплати пенсій таким особам, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання виплачується у сумі, що не перевищує зазначений розмір.

Дія цієї норми поширювалась на осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про державну службу" від 16.12.1993р. N 3723-ХІІ.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 положення абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування-від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ були визнані неконституційними.

У зазначеному рішення Конституційний Суд України послався, що неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Положення абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону про пенсійне страхування щодо обмеження розміру пенсії із солідарної системи не узгоджуються з конституційним положенням про гарантування права на соціальний захист, складовою якого є пенсійне забезпечення за рахунок також бюджетних джерел (стаття 46 Конституції України).

Разом з тим, при здійсненні перерахунку розміру пенсії позивача на виконання постанови суду першої інстанції відповідач протиправно застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, які визнані неконституційними за рішенням Конституційного Суду України, та протиправно обмежив розмір заробітної плати для обчислення пенсії п'ятнадцятьма розмірами прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Аналіз вищенаведених норм закону дозволяє дійти висновку, що на конституційному рівні закріплений принцип обов'язковості судових рішень, який поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і на будь-яких інших осіб та організації.

Судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов'язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

У своєму позові позивач також посилається, що до загальної суми заробітної плати для обчислення пенсії відповідачем не було включено матеріальну допомогу у розмірі 38703,15 грн.

З постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року вбачається, що відповідача зобов'язано здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії державного службовця з 09 серпня 2015 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої ОСОБА_1 під час роботи в Держмитслужбі та МФУ.

За таких обставин, відповідач при здійсненні перерахунку пенсії діяв не у відповідності до судового рішення, яким управління зобов'язали вчинити певні дії.

Разом з тим, суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. За невиконання рішення суду службова особа несе кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 Кримінального кодексу України.

Крім того, Кодексом про адміністративне судочинство України в розділі V врегульовані процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відтак, суд постановляє визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії державного службовця з 09 серпня 2015 року без урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої ОСОБА_1 під час роботи в Держмитслужбі та МФУ. Однак, суд не може зобов'язувати суб'єкта владних повноважень виконувати судові рішення шляхом прийняття судом іншого рішення, оскільки законом передбачено механізм примусового виконання рішення суду.

За приписами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача, суд вирішує вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року у справі № 756/2629/16-а (2-а/756/124/16) без обмеження розміру заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, максимальною величиною фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів та без обмеження її максимальним розміром, здійснивши виплати на користь ОСОБА_1 з урахуванням отриманих сум.

У задоволенні решти вимог суд постановляє відмовити з підстав, наведених вище.

У відповідності до ст. 94 КАС України суд присуджує стягнути судовий збір у сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 09 серпня 2015 року без урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої ОСОБА_1 під час роботи в Держмитслужбі та МФУ під час виконання постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року у справі № 756/2629/16-а (2-а/756/124/16).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року у справі № 756/2629/16-а (2-а/756/124/16) без обмеження розміру заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, максимальною величиною фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів та без обмеження її максимальним розміром, здійснивши виплати на користь ОСОБА_1 з урахуванням отриманих сум.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень в дохід держави за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Шумейко