Справа № 823/2011/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/2011/16 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Желтобрюх І.Л. та Коротких А.Ю.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 28 вересня 2016 року № .

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що готівку було своєчасно оприбутковано, проте у Книзі обліку розрахункових операцій допущено помилку у зазначенні дати проведення операції. Також позивач посилається на те, що податкове повідомлення-рішення від 28 вересня 2016 року № було винесене після закінчення строку, встановленого ст. 250 ГК України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» задовольнити, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд встановив, що ГУ ДФС у Черкаській області провело документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої склала акт від 12 вересня 2016 року № 40/23-00-14-0107/1/00374479.

На підставі вказаного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення від 28 вересня 2016 року № , яким позивачу нарахований штраф у розмірі 8103 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» звернулася до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушив вимоги законодавства щодо оприбуткування готівки, а відповідач застосував до позивача заходи відповідальності у межах встановленого строку.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Суд встановив, що підставою для застосування до ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» штрафу у розмірі 8103 грн. 60 коп. став висновок податкового органу про порушення позивачем п. 2.6 Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою НБ України № 637 від 15 грудня 2004 року (далі - Положення), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12 червня 1995 року (далі - Указ).

У відповідності до абз. 1 п. 2.6 Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою НБ України № 637 від 15 грудня 2004 року (далі - Положення) уся готівка, що надходить до кас має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно абз. 3 п. 2.6 Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 1.2 вказаного Положення книга обліку розрахункових операцій (КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Використання КОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, згідно абз. 4 п. 4.7 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України № 614 від 1 грудня 2000 року передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Проаналізувавши вказані норми права колегія суддів дійшла до висновку про те, що суб'єкти господарювання зобов'язані щодня здійснювати оприбуткування готівкових коштів у касі. Оприбуткування готівки в касі здійснюється шляхом вклеювання у КОРО щоденних фіскальних звітних чеків та виконання записів про рух готівки.

Із приєднаних до матеріалів справи копій з КОРО позивача вбачається, що ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» 05 серпня 2015 року не було здійснено записи про рух готівки у розмірі 1620 грн. 72 коп. згідно фіскального звітного чеку № 1042.

Положеннями абз. 3 ст. 1 Указу установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач допустив порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ст. 1 Указу.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що штраф був накладений на ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» у межах встановленого строку.

Позивач, як на підставу для задоволення своїх вимог посилається на те, що штрафні (фінансові) санкції, передбачені абз. 3 ст. 1 Указу є адміністративно-господарськими санкціями та можуть бути застосовні виключно у межах строку, вставленого ст. 250 ГК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України», який набув чинності 01 січня 2011 року, ст. 250 ГК України було доповнено частиною другою, яка передбачає, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» посилалося на практику Верховного Суду України у справі № 21-466а14 щодо застосування ч. 2 ст. 250 ГК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Разом з тим, у вказаній справі міститься висновок щодо застосування ч. 2 ст. 250 ГК України у правовідносинах, де строк накладення адміністративно-господарських санкцій, встановлений ч. 1 ст. 250 ГК України, розпочався та сплинув до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України».

За таких обставин посилання позивача на висновок Верховного Суду України у справі № 21-466а14 є необґрунтованими.

Також позивач посилався на те, що Указ не зазначений у ч. 2 ст. 250 ГК України як підстава на не застосування строків, визначений у ч. 1 ст. 250 ГК України.

Згідно з ст. 3 Указу контроль за додержанням особами, зазначеними у статті 1 цього Указу (крім банків), норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України.

Разом з тим, Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12 червня 1995 року не належить до законів України.

Так, вказаний Указ був прийнятий відповідно до ст. 25 Конституційного договору між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України».

Згідно вказаного Конституційного договору Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов'язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення. Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Правовідносини щодо встановлення відповідальності за неоприбуткування готівки у касі не були врегульовані відповідними законами, у зв'язку з чим Указ є чинним на даний час.

Відповідно до ст. 7 ГК України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Разом з тим, обмеження у застосуванні строків накладення адміністративно-господарських санкції, встановлених ст. 250 ГК України, стосуються виключно тих штрафних санкцій, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Обмежень щодо застосування строків накладення штрафних санкцій, розмір і порядок стягнення яких визначені іншими нормативно-правовими актами, зазначеними у ст. 7 ГК України, ніж закони України, положення ч. 2 ст. 250 ГК України не містять.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що штрафні санкції, передбачені абз. 3 ст. 1 Указу могли бути застосовані до ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення встановлених абз. 1 п. 2.6 Положення правил оприбуткування готівки у касі.

Як раніше зазначалося, відповідне порушення було допущене ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» 05 серпня 2015 року у розмірі 1620 грн. 72 коп. згідно фіскального звітного чеку № 1042. Документальну позапланову перевірку позивача було проведено та виявлено зазначене порушення у вересні 2016 року, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте 28 вересня 2016 року, тобто після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 250 ГК України.

Зазначена обставина є підставою для задоволення адміністративного позову ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 28 вересня 2016 року № .

Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 31 січня 2017 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» задовольнити, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року -скасувати.

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Золотоніська парфумерно-косметична фабрика» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 28 вересня 2016 року № .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді І.Л. Желтобрюх

А.Ю. Коротких

Постанова складена в повному обсязі 28 березня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Желтобрюх І.Л.