Справа № 497/1947/16-а
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20.03.2017 Справа № 497/1947/16-а
Провадження № 2-а/497/6/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Раца В.А.

секретарі - Божевій І.Д.

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Бєлощицької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про оскарження рішення митного органу у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної Фіскальної Служби України та просить постановити рішення яким визнати дії першого заступника начальника Одеської митниці ДФС Кривонос С.Ю. про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ст.485 МК України у вигляді штрафу 597 579,60 грн. протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 0475/50000/16 від 28.09.2016 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що заступником начальника Одеської митниці ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0475/50000/16, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 597 579 грн. 60 коп. Вказаною постановою було встановлено, що 04.04.2016 року о 05 год. 20 хв. в пункт пропуску «Рені-Джюрджюлешти (авто)» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС прибув легковий автомобіль марки «FORD GALAXY», болгарської реєстрації, д/н НОМЕР_1, який прямував з України (м.Болград) до Болгарії (м.Софія) під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_3, виданий 15.09.2011 органом МВР Софія. Під час здійснення митного контролю автомобіль було виведено до смуги руху «червоний коридор» згідно листа Ізмаїльського прикордонного загону від 18.06.2015 року №51/739 та орієнтування Одеської митниці ДФС від 04.11.2015 року № 9451/15-70-26-11 було встановлено, що у громадянина ОСОБА_1 наявний паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_1 серія НОМЕР_4, згідно з яким ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_1 посилався на те, що про наявність у нього статусу резидента митному органу було відомо з 18.06.2015 року, що він позивач після цієї дати неодноразово перетинав митний кордон та заявляв митному органу вищевказаний автомобіль до митного контролю, що відповідно до ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил складає 6-ть місяців з дня виявлення правопорушення. Також протокол було складено коли він вивозив автомобіль з території України, а при вивозі митні платежі не справляються, те, що митний орган не склав протокол коли позивач ввозив автомобіль на митну територію України, а пропустив автомобіль, позивач вважає халатністю та недбалістю співробітників митниці. Також позивач не згоден з визначеною митним органом сумою митних платежів, які б було необхідно сплатити про ввозі транспортного засобу на територію України, так як вони визначені відповідно до службової записки, його з вказаним листом не ознайомили та його копію йому не надали, після отримання копії зазначеного листа він уточнить свої вимоги в цій частині.

Із постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, тому просить визнати незаконною та скасувати постанову.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, в судовому засідання вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити.

Представник відповідача Одеської митниці Державної Фіскальної Служби України Бєлошицька Л.Ф., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнала, підтримала письмові заперечення та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.04.2016 року о 05 год. 20 хв. в пункт пропуску «Рені-Джюрджюлешти (авто)» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС прибув легковий автомобіль марки «FORD GALAXY», болгарської реєстрації, д/н НОМЕР_1, який прямував з України (м.Болград) до Болгарії (м.Софія) під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_3, виданий 15.09.2011 органом МВР Софія. Під час здійснення митного контролю автомобіль було виведено до смуги руху «червоний коридор» згідно листа Ізмаїльського прикордонного загону від 18.06.2015 року №51/739 та орієнтування Одеської митниці ДФС від 04.11.2015 року № 9451/15-70-26-11 було встановлено, що у громадянина ОСОБА_1 наявний паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_1 серія НОМЕР_4, згідно з яким ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, про що державним інспектором шостого відділу аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0475/50000/16 (а.с.12-13).

Постановою в справі про порушення митних правил №0475/50000/16 від 28.09.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 597 579 грн. 60 коп. (а.с.6-11).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином обов'язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Так судом встановлено, що у ОСОБА_1 з 20.06.2001 року наявне на території України зареєстроване постійне місце проживання, а саме в АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.4 на звороті) та що не заперечує позивач.

Таким чином, оскільки у позивача, станом на день перевірки 04.04.2016 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Болгарії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Як встановлено судом ОСОБА_1 не одноразово ввозив на вивозив вищезазначений автомобіль через прикордонний пункт пропуску протягом 2015 року та кожен раз пред'являв паспорт громадянина Болгарії, при цьому маючи паспорт громадянина України та прописку на території України, що підтверджено інформацією про облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення за період з 09.07.2015 року по 08.09.2015 року і за період з 09.10.2015 року по 09.11.2015 року (а.с.51,52), таким чином ОСОБА_1 заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим спрямовано ухилявся від сплати митних платежів.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або содомом допускала настання цих наслідків.

Таким чином, маючи статус громадянина-резидента ОСОБА_1 при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації заявив органу доходів і зборів України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 199 193.20 гривень, які підлягали б сплаті у разі ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України громадянином-резидентом.

Відповідно до ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Тому суд також не бере до уваги посилання представника позивача щодо закінчення строків накладення адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 статті 4 МК України ввезенням товарів, транспортних засобів на митну територію України вважається сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку. А дозвіл органу доходів і зборів - це надання особі усно, письмово (паперовим або електронним документом) чи шляхом проставляння відбитка особистої номерної печатки на супровідних документах (деклараціях, відомостях) права на вчинення певних дій.

Статтями 277, 278 МК України передбачено, що об'єктом оподаткування митом є товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах. Які підлягають оподаткування митними платежами відповідно до розділу ХІІ Митного Кодексу, а також розділів V та VІ Податкового кодексу України. При цьому, датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Таким чином, умовою для отримання дозволу митниці на тимчасове ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування громадянами-резидентами є оформлення митної декларації шляхом проставляння посадовою собою відтиску особистої номерної печатки та сплата обов'язкових митних платежів. У разі невиконання цих умов, громадянин-резидент не має законних підстав, згідно з вимогами статті 380 МК України, на можливість застосування тимчасового ввезення автомобіля. Тобто, датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення.

Так як ОСОБА_1 04.04.2016 року при переміщенні на митну територію України транспортного засобу особистого користування марки «FORD GALAXY», д/н НОМЕР_1, країна реєстрації - Болгарія, тобто після перетину митного кордону та закінчення митного контролю та митного оформлення, вчинив протиправні дії, які призвели до звільнення від сплати митних платежів, а саме за умови заявлення громадянином ОСОБА_1 відомостей про фактичне місце проживання в Україні, тобто про статус резидента, без сплати митних платежів безпосередньо в пункті пропуску через державний кордон України, він би не отримав дозволу митниці на переміщення цього автомобіля для тимчасового ввезення.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки відомості щодо обставин, що викладені в протоколі і постанові відповідають дійсності, з'ясовані всі обставини відповідно до вимог ст.280 КУпАП та факти викладені у них знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та враховуючи, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що він порушення не скоював, суд приходить до висновку, що у задоволені позову необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.467 МК України, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про оскарження рішення митного органу у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня прийняття постанови.

Суддя