Справа № 229/299/17
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 2-а/229/23/2017
Номер провадження № 229/299/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого-судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Михайлішиної С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 27 січня 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області (далі УПФУ у м.Дружківка) про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Позивач зазначив, що він отримує пенсію за віком та продовжує працювати. В серпні 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідач зробив йому перерахунок пенсії, але з застосуванням показника заробітної плати за 2007 рік, замість показника за три роки , що передує року перерахунку пенсії. Внаслідок цього він щомісячно недоотримає пенсію.

Позивач вважаючи дії відповідача при перерахунку пенсії неправомірними, просив зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до ст..40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням середнього заробітку працівників України за 2013-2015 рік, що передує року його звернення за перерахунком пенсії.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні також підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Михайлішина С.В. в судове засідання з'явилась, позовні вимоги не визнала у повному обсязі та надала заперечення.

Представник відповідача пояснила, що управління не згодне з позовними вимогами з наступних причин.

Статтею 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 2 Закону "Про пенсійне забезпечення" встановлено наступні види трудової пенсії: за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років.

Згідно протоколу з електронної пенсійної справи позивачу з 01 січня 2006 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року за № 2262.

06.09.2016 року позивач звернувся до управління з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по вислузі років на пенсію за віком відповідно до вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року.

12.09.2016 року розпорядженням 609 пенсійну справу позивача взято на облік та здійснено перерахунок з пенсії по вислузі років на пенсію за віком з урахуванням середнього заробітку за повний 2015 рік.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону "Про пенсійне забезпечення" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який врахувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, при переведенні з одного виду пенсії на інший обрахунок пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону "Про пенсійне забезпечення", тобто показник середньої заробітної плати є незмінною величиною.

У зв'язку з цим, розпорядженням 609 від 12.09.2016 року було здійснено корегування показника середньої заробітної плати та застосовано показник середнього заробітку за повний 2007 рік, оскільки пенсія була призначена у 2006 році.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління є територіальним органом виконавчої влади, яке в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" не визнаний не конституційним, а тому відповідає вимогам Конституції України.

Вважають, що на теперішній час в управлінні відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2015 рік при обчисленні позивачу пенсії за віком.

Просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає,що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд встановили, що 01 січня 2006 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), обчислена за формулою, передбаченою для цього Закону (без застосування показника середньої заробітної плати по Україні). Після призначення цієї пенсії ОСОБА_1 продовжував працювати.

Досягнувши пенсійного віку, 06 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії.

Управління ПФУ, провівши переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 застосувало показник середньої заробітної плати за 2007 рік, посилаючись на частину третю статті 45 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розпорядженням від 12 вересня 2016 року № 609 управління ПФУ відмовило ОСОБА_1 в розрахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України, визначеного частиною другою статті 40 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки на дату звернення про призначення пенсії за віком він отримував пенсію за Законом № 2262-XII.

Згідно правового висновку Верховний Суд України від 09 червня 2015 року, який вже висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Зокрема, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31 березня 2015 року, він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин суд,вважає, що Пенсійний фонд України в м.Дружківці, безпідставно дійшов висновку про застосування у цій справі частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Дружківка про призначенні пенсії № 609 від 06 вересня 2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

З огляду на положення ч.2 ст.11 КАС України, для повного захисту порушених прав позивача, суд, приходить до висновку про необхідність зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Дружківка Донецької області вирішити питання щодо призначення пенсії позивачу відповідно до його заяви від 06.09.2016 року.

Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, 198, 202, 205, 207, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Дружківка у Донецької області про призначенні пенсії із застосуванням серднього заробітку за 2007 рік № 609 від 12 вересня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Дружківка у Донецької області вирішити питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до його заяви від 06.09.2016 року із застосуванням показників середньої заробітної плати за 2013-2015 рік.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови складена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 23 березня 2017 рку, в повному обсязі складена 27 березня 2017 року.

Постанова набирає законної сили: через 10 днів з дня її проголошення, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня складання у повному обсязі.

Суддя: А. Л. Гонтар