Справа № 815/608/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Генеральної прокуратури України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа - прокуратура Одеської області, про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, третя особа - прокуратура Одеської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України №1дк від 16 січня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині його притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що наказ про притягнення його до відповідальності не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а викладені у висновку службового розслідування від 30 грудня 2015 року обставини не відповідають дійсності, а тому ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року, зміненою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позовні вимоги задоволено. Скасувано наказ Генерального прокурора України № 1дк від 16 січня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області раднику юстиції ОСОБА_1.

Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвали нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Наказом Генерального прокурора України № 1дк від 16 січня 2016 року за неналежне виконання службових обов'язків у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000111 прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області раднику юстиції ОСОБА_1 оголошено догану.

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності став висновок службової перевірки від 30 грудня 2015 року за фактами перешкоджання здійсненню правосуддя працівниками прокуратури Одеської області, яким встановлено, що в результаті неналежного виконання службових обов'язків слідчим в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області Царелунгою К.П., прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Одеської області Панасюком О.М. та позивачем у вересні - жовтні 2014 року із Одеського окружного адміністративного суду безпідставно вилучено адміністративні справи, що унеможливлювало перегляд судових рішень у цих справах Верховним Судом України.

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків.

Частиною 1 статті 49 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора України); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Постановою Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року затверджено Дисциплінарний статут прокуратури України (далі за текстом - Статут), який встановлює порядок заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема, прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно вимог частини 1 статті 8 Статуту дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно положень статті 10 Статуту генеральний прокурор України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, зазначені у статті 9 цього Статуту, в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У статті 11 Статуту зазначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Відповідно до частини 1 статті 12 Статуту дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку. Строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців.

Скасовуючи оскаржуваний наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суди попередніх інстанцій виходили з того, що дисциплінарний проступок було вчинено позивачем у вересні-жовтні 2014 року, а виявлено його 17 листопада 2015 року з листа Верховного Суду України щодо вжиття заходів усунення перешкод у здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, з урахуванням положень частини 1 статті 12 Статуту та того, що з моменту вчинення проступку минуло більше року, висновки судів попередніх інстанцій є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа - прокуратура Одеської області, про визнання протиправним та скасування наказу, за касаційною скаргою Генеральної прокуратури України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України (підпис) М.І. Мойсюк