Справа № 161/13492/16-а,2-а/161/783/16
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р. № 876/1237/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2016 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Луцької міської ради, про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Виконавчого комітету Луцької міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Луцької міської ради, у якому просив скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №620-17 від 07.10.2016 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що положеннями нормативно-правових актів, якими відповідачем обґрунтовано оскаржуване рішення (окрім Правил благоустрою міста Луцька), не наділено виконавчий комітет повноваженнями приймати рішення про демонтаж (знесення), припинення права власності в інший спосіб щодо об'єктів, власниками яких є фізичні або юридичні особи. В свою чергу, нормативно-правовий акт Луцької міської ради (Правила благоустрою міста Луцька) не може бути визначальним щодо регулювання спірних правовідносин та в цій частині суперечить Конституції та законам України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2016 року позов задоволено. Скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №620-17 від 07.10.2016 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1».

Постанова мотивована тим, що п.1 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №620-17 від 07.10.2016 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» зобов'язано юридичну особу - ТзОВ «Волинський пекар» демонтувати кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1», який перебуває у власності іншої фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та порушує права позивача як власника цього майна.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» в особі Голови правління Потапчука І.М., діючого на підставі і у відповідності із Статутом, (далі - власник) та підприємець ОСОБА_1 (далі - наймач) уклали договір, згідно якого власник надає послуги по обслуговуванню кіоску, що знаходиться на території платформ АС Луцьк по продажу морозива, що підтверджується договором № 49-2016 на надання послуг від 28.03.2016, укладеним на невизначений період і вступає в дію з 01 квітня 2016 року після його підписання сторонами та оплати (а.с. 6-7).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 № 620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» зобов'язано ТзОВ «Волинський пекар» протягом 7 днів з дати його ухвалення демонтувати тимчасову споруду, що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 (кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1» на території автостанції №1) та відновити благоустрій території. Зазначене рішення ухвалене відповідно до ст.ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 31, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 16 «Про благоустрій населених пунктів», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, п.п. 9.3 та 9.4 Правил благоустрою м. Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2.

Судом встановлено, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення власником кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться на території автостанції № 1 за адресою вул. Конякіна, м. Луцьк, є саме ОСОБА_1, а не ТзОВ «Волинський пекар».

З наведеного слідує, що п. 1 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 №620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» зобов'язано ТзОВ «Волинський пекар» демонтувати кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1» на території автостанції №1 на АДРЕСА_1, який перебуває у власності не товариства, а позивача. Невиконання ТзОВ «Волинський пекар» протягом 7 днів встановленого рішенням зобов'язання має наслідком доручення муніципальній поліції міської ради демонтувати зазначений кіоск.

Таким чином, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 №620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» порушено права позивача як власника цього майна.

Позивач, вважаючи рішення незаконним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

В розумінні ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон - 280/97/ВР), виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Повноваження міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені ст.ст.10, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Частиною 1 ст. 34 цього Закону встановлено, що правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила благоустрою міста Луцьку затверджені рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2. Вказаними правилами, зокрема, визначено порядок розміщення та утримання архітектурних форм та тичасових споруд.

Так, відповідно до п. 9.3.5 цих Правил малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується, як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені об'єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому цими Правилами. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

До відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп.7 п."а" ст.30 Закону №280/97-ВР).

Статтею 31 цього ж Закону виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Водночас питання знесення об'єктів самовільного будівництва внормовано частиною 7 статті 376 ЦК України та статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", якими обумовлено, що такий демонтаж відбувається виключно на підставі рішення суду за наслідками відповідних позовів органів місцевого самоврядування та державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, виконавчим органам міських рад надано право здійснювати заходи з перевірки дотримання громадянами вимог містобудівного законодавства, приймати з цього приводу рішення, в яких відображати свої висновки щодо наявності таких порушень та встановлювати механізм усунення цих порушень.

В той же час, рішення вказаних органів про демонтаж самовільно збудованих об'єктів не є обов'язковими до виконання, оскільки знесення здійснюється у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про протиправність рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 № 620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1», що має наслідком його скасування.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2016 року у справі №161/13492/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.В. Гуляк

Ухвала складена в повному обсязі 28.03.2017.