Справа № 805/499/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 р. Справа №805/499/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради про визнання протиправними дій та стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради (далі - Департамент) в якому просив, з урахуванням уточнень до позову, визнати протиправними дії Департаменту в частині неповної сплати витрат по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті за рахунок субвенцій з Державного бюджету за період з січня по грудень 2015 року та стягнути з Департаменту суму витрат у розмірі 65 897,28 гривень.

В обгрунутування позову зазначив, що між ним та Департаментом 15 січня 2015 року укладено Договір на фінансування витрат по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті № 25. Відповідно до вказаного договору Департамент зобов'язаний проводити розрахунки з позивачем за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян за рахунок коштів Державного бюджету на підставі наданих позивачем розрахунків та актів звіряння щодо вартості наданих послуг. Проте, відповідач від виконання своїх обов'язків відмовився. Просив задовольнити адміністративний позов.

Представники сторін до судового засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив розглянути справу за його відсутністю.

Представники відповідача про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до приписів статті 33 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Згідно з частиною восьмою статті 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідач отримав судову повістку, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно із статтею 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2, зареєстрований як фізична особа - підприємець про що зроблено запис в ЄДРПОУ за номером 2 000239 від 22 березня 2004 року. Відповідно до ліцензії серії АД № 033802, виданої Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 27 квітня 2012 року здійснює надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ліцензійної картки серії АА № 755562 строк дії ліцензії необмежений.

15 січня 2015 року між позивачем та Департаментом укладено договір на фінансування витрат по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті № 25.

В матеріалах справи наявна додаткова угода до вказаного договору, відповідно до якої строк дії Договору визначений до 31 грудня 2015 року.

Як вбачається зі змісту вказаного договору, зокрема пункту 1.1, предметом договору є відшкодування витрат за рахунок субвенцій з Державного бюджету, за надані послуги з перевезення пільгової категорії громадян, що визначені статтею 102 Бюджетного кодексу України, на маршрутах міського сполучення, на підставі отриманих розрахунків.

Розділом третім Договору передбачено, що виконавець послуг зобов'язаний здійснювати безоплатне перевезення осіб, які мають на безплатний проїзд на маршрутах міського сполучення.

Виконавець бере на себе зобов'язання щомісяця до 25 числа надавати Департаменту на паперових носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих у минулому місяці, акти звіряння розрахунків, форму 51 авто з розподілом загальних обсягів перевезення пасажирів, розрахунки компенсаційних виплат.

Відповідно до пункту 3.5 Договору Департамент зобов'язаний провести перевірку наданої виконавцем інформації, до 4 числа підписати акт звіряння кредиторської заборгованості та своєчасно, відповідно до пункту 2.4 Договору провести розрахунки за надані послуги за рахунок коштів Державного бюджету.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що фінансування Головним розпорядником коштів наданої послуги перевезення здійснюється по мірі надходження коштів з Державного бюджету, та перераховуються на розрахунковий рахунок виконавця протягом п'яти банківських днів з дня їх надходження.

Здійснення позивачем діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів підтверджено матеріалами справи, зокрема договорами № 169 від 16 липня 2010 року, № 166 від 11 травня 2010 року, № 99 від 22 травня 2015 року.

В матеріалах справи наявний акт звіряння заборгованості, який підписаний обома сторонами.

Відповідно до вказаного акту станом на 01 січня 2015 року за Департаментом не рахувалась заборгованість. За 12 місяців 2015 року нараховано суму, що підлягає компенсації у розмірі 207 910,65 гривень, з яких сплачено 142 013,40 гривень. Таким чином, станом на 01 січня 2016 року заборгованість Департаменту зі сплати витрат по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті за рахунок субвенцій з Державного бюджету за період з січня по грудень 2015 року становить 65 897,28 гривень.

Зі змісту заперечень вбачається, що Департамент визнає наявність заборгованості але зазначає про відсутність коштів.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову. При цьому виходить з такого.

Статтею 102 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відшкодування збитків від перевезення пільгових категорій громадян автомобільним транспортом згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» здійснюється за рахунок субвенцій з Державного бюджету України місцевим бюджетом.

Статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Статтею 31 вказаного Закону встановлено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року N 256 затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі і- Порядок № 256).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 256 цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг, зокрема, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Порядку № 256 визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Зі змісту пункту 4 Порядку № 256 вбачається, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Пунктом 5 Порядку № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування).

За таких обставин, витрати по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті за рахунок субвенцій з Державного бюджету за період з січня по грудень 2015 року у розмірі 65 897,28 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 4-15, 51, 69-72, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та стягнення боргу - задовольнити.

Визнати протиправним дії Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради щодо неповної сплати витрат по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті за рахунок субвенцій з Державного бюджету за період з січня по грудень 2015 року.

Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суму витрат по перевезенню пільгової категорії громадян в міському пасажирському транспорті за рахунок субвенцій з Державного бюджету за період з січня по грудень 2015 року у розмірі 65 897 (шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім) гривень 28 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 258 (дві тисячи двісті п'ятдесят вісім) гривень 98 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.