Справа № 826/17658/16
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, Центральне об'єднане УПФУ в м. Києві) у якому просила (з урахуванням уточнення позовних вимог):

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в поверненні сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн.;

- зобов'язати відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2017 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача, що прибула у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.08.2016 між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (далі по тексту - квартира). Покупцем сплачено вартість квартири за ціною та на умовах, встановлених цим договором. Як передбачено положеннями п. 3 договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 743 700, 00 грн.

Договір зареєстровано в державному реєстрі за № 2451 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С.

Згідно з поясненнями позивача і наявною у справі копією квитанції від 12.08.2016 № 45, останньою з операції придбання нерухомого майна сплачено пенсійний збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % в сумі 7 437,00 грн.

Як зазначає позивач, вищезазначене нерухоме майно придбалось вперше, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено, що станом на 24.10.2016 року за фізичною особою ОСОБА_2 у реєстрі значиться єдиний об'єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не спростовано, що 12.08.2016 позивачем вперше придбано нерухоме майно та сплачено при цьому збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн.

21.09.2016 ОСОБА_2 звернулась до Центрального об'єднаного УПФУ в м. Києві та до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві із заявою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн. (а.с.12)

Листом від 13.10.2016 № 27534/11 Центральне об'єднане УПФУ в м. Києві повідомлено ОСОБА_2 про відсутність законних підстав для повернення зазначених коштів у зв'язку із ненаданням доказів придбання житла вперше.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії пенсійного органу протиправні, оскільки позивачу відмовлено у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в сумі 7 437, 00 грн., а тому цілком обґрунтованою є вимога позивача про зобов'язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна вперше у розмірі 7 437,00 грн., сплаченого згідно квитанції № 45 від 12.08.2016.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1994 №400/97-ВР (далі по тексту - Закон) підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 N 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за N 1650/24182 (далі по тексту - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 (в редакції від 05.01.2016 чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Тобто, відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов'язкового пенсійного страхування в даному випадку є Центральне об'єднане УПФУ в м. Києві, а тому саме воно повинно подати відповідне подання до казначейської служби про повернення коштів, у разі наявності підстав для прийняття останнього.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про повернення коштів ОСОБА_2 Центральним об'єднаним УПФУ в м. Києві не готувалося, оскільки позивач з такою вимогою до пенсійного органу не зверталась.

Зазначене також підтверджується уточненою позовною заявою, в якій ОСОБА_2 просить суд зобов'язати відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_2, на момент звернення до суду першої інстанції з даним позовом (10.11.2016), з вимогою сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн. до Центрального об'єднаного УПФУ в м. Києві не зверталась.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_2, є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки процедура повернення відповідних коштів, визначена Порядком №787, останньою не дотримана.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_1 вперше, а тому позивач має право на повернення сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 7 437,00 грн., проте останньою обрано не вірний спосіб захисту порушеного права, оскільки порушено порядок повернення сплачених коштів, а вимоги до відповідача є передчасними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що Центральне об'єднане УПФУ в м. Києві відмовляючи ОСОБА_2 у поверненні збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування листом №27534/11 від 13.10.2016 діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.