Справа № 490/11485/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/11485/16-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_1 та представника відповідача - Квасниці Юрія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Миколаївської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі ДФС) про скасування постанови в справі про порушення митних правил №142/50400/16, винесеної 12 жовтня 2016 року.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 січня 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 лютого 2016 року на митну територію України у зоні діяльності ДФС позивачем в режимі «транзит» з використанням смуги руху «зелений коридор» був ввезений товар, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2004 року випуску.

26 серпня 2016 року був складений протокол на ім'я позивача №142/50400/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 МК України. Документів, які б могли підтвердити факт неможливості своєчасного доставлення до органу доходів і зборів призначення автомобіля, а саме обставин непереборної сили, позивач не надавав.

12 жовтня 2016 року позивач до ДФС не з'явився для розгляду справи №142/50400/16.

13 жовтня 2016 року поштою була направлена постанова для добровільного виконання в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.3 ст.470 МК України, з накладенням штрафу в розмірі 8 500,00 грн..

Винесення вказаної постанови ДФС та притягнення до відповідальності і стало підставою для звернення ОСОБА_4 з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та зазначав, що позивачем не надано доказів виконання вимог ст.192 Митного кодексу України, зокрема щодо повідомлення митного органу про неможливість вивезення автомобіля та пов'язані з цим причини (хвороба або обставини непереборної сили).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.90 Митного кодексу України (далі МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу (п.3 ч.1 ст.93 МК України).

Положеннями статті 95 МК України визначено наступні строки транзитних перевезень, а саме - для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Перевізники зобов'язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них (п.2 ч.2 ст.191 МК України).

Положеннями ч.3 ст.470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку (10 днів) доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2016 року на митну територію України у зоні діяльності Одеської митниці ДФС, позивачем в режимі «транзит», з використанням смуги руху «зелений коридор» був ввезений товар, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2004 року випуску.

Пізніше, під час перевірки, був встановлений факт, що позивач вже порушував адміністративне законодавство, а саме 19 лютого 2016 року працівниками ДФС було складено протокол про порушення митних правил №029/50400/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.470 МК України з приводу перевищення строку доставки до органу доходів і зборів товару (автомобіль), що перебуває під митним контролем, не більше однієї доби.

Так, 19 лютого 2016 року до ДФС звернувся позивач із заявою про продовження терміну перебування на митній території України автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT». Під час проведення перевірки документів встановлено, що зазначений автомобіль був ввезений на територію України через митний пост «Роздільна» Одеської митниці ДФС в митному режимі «транзит» використанням смуги руху «зелений коридор». Вказаний автомобіль за межі митної території України не вивезений в іншій митний режим не розміщений.

Відповідно до постанови №029/50400/16 від 17 березня 2016 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил ч.1 ст.470 МК України, з накладенням штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, тобто, у сумі 170,00 грн..

Після винесення постанови, позивач продовжив порушувати митні правила, товар до органу доходів і зборів призначення доставлено не було, за межі митної території України не вивіз, у інший митний режим товар не розмістив, документів, які б підтверджували факт неможливості своєчасного вивезення за межі митної території України не надав, у зв`язку з чим 26 серпня 2016 року відносно позивача був складений протокол №142/50400/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 МК України, на підставі якого ДФС було винесену спірну постанову в справі про порушення митних правил №142/50400/16 від 12 жовтня 2016 року.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності та приймаючи до уваги, що позивачем у період часу з 08 лютого 2016 року (дата ввезення позивачем автомобіля на митну територію України) по 16 квітня 2016 року (дата перетину митного кордону в напрямку виїзду з України) не було виконано обов'язку, передбаченого п.2 ч.2 ст.191 МК України, в тому числі, щодо доставлення товару (автомобіль) до органу доходів і зборів, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил шляхом накладення штрафу у відповідному розмірі.

Разом з тим, ч.2 ст.95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті (10 днів), не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України.

Положеннями ч.1 ст.192 МК України визначено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

На підтвердження існування обставин непереборної сили позивач 16 квітня 2016 року пред'явив довідку Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7 про лікування у медичному закладі у період з 25 березня 2016 року по 16 квітня 2016 року, для підтвердження факту непереборної сили, тобто неможливості своєчасного доставлення вищевказаного автомобіля до органу доходів і зборів призначення (Одеської митниці ДФС).

Водночас, згідно листа начальника управління охорони здоров'я Миколаївської міської ради від 18 жовтня 2016 року №1388/15.01.18 "Про проведення перевірки" (а.с.76) було зазначено, що довідки від 16 квітня 2016 року та від 02 вересня 2016 року видані позивачу з порушеннями законодавства та не можуть розцінюватись, як документи, що посвідчують тимчасову непрацездатність позивача в період з 25 березня 2016 року по 16 квітня 2016 року та з 12 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року.

Вказаний лист, на думку колегії суддів є достатньою підставою, яка свідчить про відсутність обставин непереборної сили, в наслідок яких строк (дії непереборної сили), не включається в десятиденний строк, визначений у ч.1 ст.95 МК України, за порушення якого особу може бути притягнено до відповідальності.

Також, слід зазначити, що навіть у разі підтвердження тимчасової непрацездатності позивача у період з 25 березня 2016 року по 16 квітня 2016 року, колегія суддів вважає, що з моменту ввезення товару та станом до перетину митного кордону в напрямку виїзду з України 16 квітня 2016 року у позивача було достатньо часу для доставлення товару (автомобіль) до органу доходів і зборів, у період часу інший ніж вищезазначений.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим не прийняття до уваги судом першої інстанції доводів представника позивача про те, що останнього було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення, оскільки вчинене ним правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого статтею 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче. Тобто, після притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.470 МК України (склад правопорушення якого є окремим, а саме правопорушення закінченим після пропуску одноденного строку) та сплату ним штрафу, його обов'язок дотриматися встановлених строків транзиту не є таким, що виконаний (сплата штрафу не є виконанням обов'язку в подальшому дотримуватися вимог закону).

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи позивача викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 січня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук