Справа № 813/4576/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року № 813/4576/16

о 12 год. 36 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/4576/16 за адміністративним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Електротранс», представники - Корнат Р.П., Сенів В.О.
до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області, представник - Юрчак Ю.Ю.
про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Електротранс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області у якому просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення № 8 від 06.10.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності відображення в податкових деклараціях по податку додану вартість за період з 01.09.2015 року по 14.12.2015 року проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Союз-Торг-2005».

Спірним податковим повідомленням-рішенням за порушення позивачем п. 186.1. ст. 186, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6. ст. 198 ПК України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією з податку на додану вартість за листопад 2015 року, дата реєстрації в контролюючому органі 21.12.2015 р., номер реєстрації на суму завищення від'ємного значення податку на додану вартість, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 86464 грн.

У висновку акта перевірки зазначено, що позивачем завищено податковий кредит в вересні 2015 року на суму 148,30 грн., жовтні 2015 року на суму 18739,40 грн., листопаді 2015 року на суму 67576,30 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 Декларації) на суму 86464,00 грн., однак в спірному рішенні, зазначено лише одну декларацію з податку на додану вартість - за листопад 2015 року.

Висновки відповідача про відсутність у позивача підстав формування податкового кредиту у зв'язку з відсутністю фактичного здійснення господарської операції є протиправними, а спірне рішення підлягає скасуванню, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб (контрагентів) і невиконання або неналежне виконання ними свого податкового обов'язку.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та письмові докази, просили суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки згідно податкової інформації ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 30.12.2015 року за № 218/23-01-22-02 «Згідно ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Союз-Торг-2005» відобразило реалізацію товарів (послуг), які потребує значного обсягу трудовитрат, наявних трудових ресурсів, наявність основних засобів.

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності встановлено, що штат працівників ТОВ «Союз Торг 2005» складає - 3 особи, основні засоби на суму 1,5 тис. грн., інформація щодо земельних ресурсів - відсутня, інформація про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль» - відсутня.

З аналізу даних підсистеми АС «Податковий блок» «АС Перегляд результатів співставлення» «Архів електронної звітності» не встановлено факту передачі товарів (послуг) від контрагентів - постачальників у періоді серпень - жовтень 2015 року та факт передачі товарів (послуг) контрагентам-покупцям, у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.»

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення і письмові докази, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

26.09.2016 року Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області проведено позапланову перевірку ТОВ «СП «Електоротранс» з питань достовірності відображення в податкових деклараціях по податку на додану вартість за період 01.09.2015 року по 14.12.2015 року проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Союз-Торг-2005». За результатами проведеної перевірки складено акт № 258/13-06-14-08/37965405.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п. 186.1., ст. 186, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6. ст. 198, ПК України завищено податковий кредит в вересні 2015 року на суму 148,30 грн., жовтні 2015 року на суму 18739,40 грн., листопаді 2015 року на суму 67576,30 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 Декларації) на суму 86464,00 грн.

06.10.2016 року Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення - рішення № 8, яким згідно п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54, п. 123.1. ст. 123 ПК України, на підставі акта перевірки № 258/13-06-14-08/37965405 від 26.09.2016 року, встановлено порушення п. 186.1, ст. 186, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6. ст. 198 ПК України, і зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 86464,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п. 186.1. ст. 186 Податкового кодексу України, місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Згідно п. 198.1. ст. 198 цього ж Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2. ст. 198 цього ж Кодексу, Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Згідно п. 198.3. ст. 198 цього ж Кодексу, Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6. ст. 198 цього ж Кодексу, Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 3 цього ж Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Стаття 161 КАС України встановлює, що суд крім іншого повинен перевірити кожну обставину, що входить до підстав позову або підстав заперечення, і з'ясувати, якими саме доказами кожна з них підтверджується або спростовується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог надано суду копії наступних доказів:

- рахунків-фактури ТОВ «Союз-Торг-2005» № СТ-0000279 від 13.08.2015 р., № СТ-0000335 від 29.09.2015 р., № СТ-0000412 від 05.11.2015 р., № СТ-0000413 від 05.11.2015 р., № СТ-0000414 від 05.11.2015 р., № СТ-0000415 від 05.11.2015 р., № СТ-0000416 від 05.11.2015 р.;

- платіжних доручень № 5020 від 05.08.2015 р., № 5100 від 21.08.2015 р., № 5442 від 13.10.2015 р., № 5817 від 06.11.2015 р., № 5818 від 06.11.2015 р., № 5819 від 06.11.2015 р., № 5820 від 06.11.2015 р., № 5821 від 06.11.2015 р., №5895 від 13.11.2015 р., №5896 від 13.11.2015 р., № СТ-0000217 від 29.09.2015 р., № СТ-0000185 від 01.09.2015 р., № СТ-0000184 від 01.09.2015 р., № СТ-0000222 від 01.10.2015 р., № СТ-0000236 від 13.10.2015 р., № СТ-0000262 від 30.10.2015 р., № СТ-0000263 від 30.10.2015 р., № СТ-0000293 від 17.11.2015 р., № СТ-0000294 від 17.11.2015 р., № СТ-0000295 від 17.11.2015 р., № СТ-0000296 від 17.11.2015 р., № СТ-0000279 від 05.11.2015 р., № СТ-0000344 від 16.12.2015 р., № СТ-0000345 від 16.12.2015 р., № СТ-0000346 від 16.12.2015 р., № СТ-0000347 від 16.12.2015 р., № СТ-0000361 від 22.12.2015 р.;

- податкових накладних № 34 від 29.09.2015 р., № 17 від 01.10.2015 р., № 55 від 30.10.2015 р., № 13 від 05.11.2015 р., № 19 від 06.11.2015 р., № 22 від 06.11.2015 р., № 21 від 06.11.2015 р., № 20 від 06.11.2015 р., № 36 від 13.11.2015 р., № 37 від 13.11.2015 р.

- податкових декларацій ТОВ СП «Електронтранс» з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад 2015 року;

- договору №21/01-2015 від 21.01.2015 року;

- накладних на переміщення №167 від 11.09.2015 р., № 186 від 30.09.2015 р., №200 від 16.10.2015 р., №231 від 13.11.2015 р., №249 від 25.11.2015 р., №261 від 30.1 1.2015 р., №281 від 17.12.2015 р., №287 від 22.12.2015 р.;

- накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № ЕТ000000050 від 30.09.2015 р., № ЕТ000000051 від 30.09.2015 р., № ЕТ000000052 від 30.09.2015 р., № ЕТ000000053 від 30.09.2015 р., № ЕТ000000065 від 28.10.2015 р.- на 4 арк.; № ЕТ000000066 від 28.10.2015 р., № ЕТ000000068 від 30.10.2015 р., № ЕТ000000069 від 30.10.2015 р., № ЕТ000000089 від 30.11.2015 р., № ЕТ000000091 від 30.11.2015 р., № ЕТ000000092 від 30.11.2015 р., № ЕТ000000093 від 30.11.2015 р., № ЕТ000000094 від 30.11.2015 р., № ЕТ000000095 від 30.11.2015 р., № ЕТ000000097 від 17.12.2015 р., № ЕТ000000098 від 17.12.2015 р., № ЕТ000000120 від 25.12.2015 р., № ЕТ000000011 від 17.01.2015 р., № ЕТ000000012 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000013 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000014 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000015 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000016 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000017 від 17.01.2016 р., № ЕТ0000000І8 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000019 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000020 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000021 від 17.01.2016 р., № ЕТ000000058 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000059 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000060 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000061 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000062 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000063 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000064 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000065 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000066 від 12.03.2016 р., № ЕТ000000067 від 12.03.2016 р.;

- специфікацій до креслення № А18101-6830011 «Сидіння одномісне праве», № А18101-6840015 «Сидіння двомісне ліве», № Т5Ь64-5000145 «Установка дверцят п'ятої секції», № А18101-5113026 «Люк мотовідсіку», № Т19101 -6100001 «Двері пасажирські ліві», № А18101-8100001 «Установка системи опалення», № ТІ 9101 -8200010 «Установка поручнів», № А18501-5713001 «Установка аварійно-вентиляційних люків», № А18101-5000021-10 «Установка арматури дверцят», № А18101 -5000021 «Установка арматури дверцят», № ТІ 9101 -8202001 «Установка гачка для одягу», № А18501-3900005 ЗІ «Автобус міський великої місткості А18501. Відомість ЗІП»;

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог про визнання протиправними і скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки мету та реальність здійснення позивачем вищевказаних господарських операцій відповідачем не спростовані.

Фактом з яким законодавець пов'язує виникнення у платника права на податковий кредит та формування витрат є реальне здійснення операцій з придбання товару. Тобто недоліки первинних документів не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником права на податковий кредит та формування витрат.

Позивачем до перевірки надані договори, акти наданих послуг, видаткові та податкові накладні розрахункові документи. Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Судом не враховуються висновки податкового органу про те що у контрагента позивача не встановлено факту передачі товарів (послуг) від контрагентів постачальників та факт передачі товарів (послуг) контрагентам-покупцям, у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів з посиланням на отриману інформацію в ході проведення аналізу даних згідно підсистеми АС «Податковий блок» «АС Перегляд результатів співставлення» «Архів електронної звітності», оскільки фактичне проведення господарських операцій позивачем, які є об'єктом оподаткування підтверджується наявними у справі копіями первинних документів бухгалтерського обліку.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій із контрагентами надано суду вищевказані копії належних первинних документів за відповідні періоди.

Судом не враховуються правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки податкове законодавство України не ставить в залежність формування (сплату) позивачем податкових зобов'язань від відсутності у контрагентів необхідних умов для ведення господарської діяльності.

Податковий кодекс України не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Якщо контрагенти позивача не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо контрагентів позивача. Відповідачем невиконання вказаного обов'язку контрагентами позивач жодними належними та допустимими доказами не підтверджено.

Узагальнена податкова інформація, що використана відповідачем у справі є лише носієм інформації про виявлені порушення контрагентом позивача вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби».

Складення податкової інформації є службовою діяльністю посадової особи чи посадових осіб на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації стосовно об'єкта перевірки. Посадова особа чи посадові особи відповідача при цьому викладає чи викладають свою суб'єктивну оцінку отриманої інформації. Сама лише інформація про контрагента позивача не створює будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав чи обов'язків позивача, оскільки обставини зазначені у такій інформації мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача,

Жодних інших належних та допустимих доказів порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо предмету спору відповідачем суду не надано.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги про визнання протиправними і скасування прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № 8 від 06.10.2016 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Електротранс» (, вул. Шевченка, 311, м. Львів) 1378,00 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 27.03.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.