Справа № 820/5274/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. Справа № 820/5274/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тарасова А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2017р. по справі № 820/5274/16

за позовом ОСОБА_1

до Харківської районної державної адміністрації Харківської області

про скасування розпоряджень, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивачка) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати неправомірними і недійсними та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 р. "Про звільнення ОСОБА_1.";

- скасувати в частині п. 1.3, 2.2, 3.1 та п.9 розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №158-к від 21.06.2016 р.;

- скасувати в частині п.1 розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №160-к від 23.06.2016 р.;

- поновити ОСОБА_1 на займану посаду керівника апарату Харківської районної державної адміністрації.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що її звільнення на підставі п.1 ч.3 ст. 43 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. №889-VIII є незаконним та протиправним, оскільки при її звільненні відповідачем порушено порядок вивільнення працівників, що гарантує ст. 49-2 КЗпП України, а саме: переважне право залишення на посаді, одночасно із попередженням про звільнення не було запропоновано інші посади, одночасно з попередженням працівника про звільнення не доведено до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника. Під час доведення до відома розпорядження №160-к від 23.06.2016 р. "Про попередження про зміну істотних умов праці" не було повідомлено про скорочення штату та звільнення працівників. При доведенні до відома розпорядження №160-к від 23.06.2016 р. не було надано для ознайомлення Додаток №2 вказаного розпорядження. Водночас підставою для видання розпорядження №160-к від 23.06.2016 р. "Про попередження про зміну істотних умов праці" є розпорядження №158-к від 21.06.2016 р. "Про структуру районної державної адміністрації", в ознайомленні з яким позивачу було відмовлено. З врахуванням зазначеного оскаржувані позивачем розпорядження в частині, що стосуються прав ОСОБА_1 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2017 р. відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачка в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працювала на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації, що підтверджується записами в її трудовій книжці, копія якої долучена до матеріалів справи ( т.1 а.с.10).

14.06.2016 р. головою Харківської обласної державної адміністрації видано доручення № 01-28/453 "Про забезпечення раціонального використання бюджетних коштів та оптимізації чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних державних адміністрацій" , яким з метою вжиття заходів, спрямованих на забезпечення раціонального використання бюджетних коштів та оптимізацію чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних державних адміністрацій, відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України, пункту 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", Законів України "Про державну службу", "Про місцеві державні адміністрації", Кодексу законів про працю України доручено, зокрема, головам районних державних адміністрацій: вжити відповідно до чинного законодавства України та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 р. № 179 "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій" (зі змінами) заходів щодо оптимізації чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних державних адміністрацій з метою забезпечення утримання працівників в межах фонду заробітної плати, затвердженого у кошторисі; забезпечити затвердження у встановленому порядку штатних розписів структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних державних адміністрацій; забезпечити неухильне дотримання чинного законодавства України під час попередження про зміну істотних умов державної служби (праці) та вивільнення відповідних працівників у зв'язку з оптимізацією чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних державних адміністрацій ( т.1 а.с.26-27).

Судовим розглядом встановлено, що на виконання вказаного доручення Харківською районною державною адміністрацією Харківської області підготовлено штатний розпис апарату Харківської районної державної адміністрації на 2016 рік, який 30.06.2016 р. затверджено заступником голови - керівником апарату Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 ( а.с.28-30).

21.06.2016 р. головою Харківської районної державної адміністрації Харківської області видано розпорядження "Про структуру районної державної адміністрації" № 158-к , яким з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №271 "Про затвердження критеріїв визначення переліку посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування", затвердженого начальником Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Харківській та Сумській областях 25.05.2016 року, затверджено, зокрема, перелік структурних підрозділів апарату райдержадміністрації, перелік управлінь, відділів та інших структурних підрозділів райдержадміністрації, встановлено граничну чисельність працівників апарату та інших структурних підрозділів райдержадміністрації. Відповідно до пункту 2.2 розпорядження № 158-к - виведено з апарату райдержадміністрації посаду керівника апарату райдержадміністрації, та згідно з п.3.1 - введено в апарат райдержадміністрації посаду заступника голови райдержадміністрації - керівника апарату ( т.1 а.с. 31-36).

23.06.2016 р. головою Харківської районної державної адміністрації Харківської області видано розпорядження "Про структуру районної державної адміністрації" видано розпорядження № 160-к "Про попередження про зміну істотних умов праці", згідно з п. 1. якого начальнику відділу кадрової роботи апарату Харківської райдержадміністрації ОСОБА_4 доручено в установленому законом порядку персонально попередити працівників райдержадміністрації про зміну істотних умов праці (а.с. 37-39).

На виконання розпорядження № 160-к від 23.06.2016 р. відділом кадрової роботи апарату Харківської райдержадміністрації забезпечено попередження про зміну істотних умов державної служби працівників, що підтверджується Додатком до п.1 розпорядження голови Харківської райдержадміністрації № 160-к від 23.06.2016 р. ( т.1 а.с.28-39).

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 25.08.2016 р. №196-к звільнено ОСОБА_1, керівника апарату районної державної адміністрації з займаної посади з 25.08.2016 р. ( т.1 а.с.7). З розпорядженням від 25.08.2016 року №196-к ОСОБА_1 ознайомлена 26.08.2016 р., про що свідчить її особистий підпис.

Вважаючи неправомірними розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 р., п. 1.3, 2.2, 3.1 та п.9 розпорядження №158-к від 21.06.2016 р. та п.1 розпорядження №160-к від 23.06.2016 р., позивачка звернулась із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних розпоряджень відповідача.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) спірного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, перевіряючи оскаржувані розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 р., п. 1.3, 2.2, 3.1 та п.9 розпорядження №158-к від 21.06.2016 р. та п.1 розпорядження №160-к від 23.06.2016 р. на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Конституції України організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 р. № 586-XIV (далі - Закон № 586-XIV).

Статтею 5 Закону № 586-XIV визначено, що склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону № 586-XIV на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

За приписами статті 39 Закону № 586-XIV голови місцевих державних адміністрацій, зокрема очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих державних адміністрацій тощо.

Відповідно до статті 47 Закону № 586-XIV фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників і витрати на утримання місцевих державних адміністрацій та їх апаратів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників структурних підрозділів місцевої державної адміністрації, в межах виділених асигнувань, визначає голова відповідної місцевої державної адміністрації.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що п. 1.3, 2.2, 3.1 та п.9 розпорядження № 158-к від 21.06.2016 р. "Про структуру районної державної адміністрації" прийняті в порядку та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи встановлено, що розпорядження №160-к від 23.06.2016 р. відповідачем прийнято з урахуванням положень статей 5,6,39,47 Закону 586-XIV на виконання розпорядження № 158-к від 21.06.2016 р. "Про структуру районної державної адміністрації".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем п.1 розпорядження №160-к від 23.06.2016 р. прийнято в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про оскарження розпорядження № 196-3 від 25.08.2016 р. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 5 Закону 889-VIII, відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом; дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 83 Закону № 889-VIII визначено підстави припинення державної служби. Так, відповідно ч.1 вказаної статті державна служба припиняється:1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону);6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону);7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом;8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Згідно із частиною першою статті 87 Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є:1) скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі;2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;3) отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності;4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Під час розгляду справи встановлено, що в розпорядженні № 196-к від 25.08.2016 р. як на підставу звільнення ОСОБА_1 відповідач послався на статтю 43 Закону №889-VIII, якою передбачені підстави для зміни істотних умов праці.

Так, відповідно до ч.1 ст.43 Закону №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) підставами для зміни істотних умов державної служби є:1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при виданні оскаржуваного розпорядження №196-к від 25.08.2017 р., відповідач послався на норми права, які не регулюють процедуру вивільнення державних службовців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 КАС України у поєднанні із ч.2 ст. 11 КАС України, колегія суддів вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивачки, є скасування розпорядження від 21.06.2016р. № 158-к та поновлення її на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації Харківської області.

Щодо вимоги позивачки про винесення окремої ухвали стосовно представника Харківської районної державної адміністрації Харківської області - Тарасова А.Г. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КАС України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Колегія суддів звертає увагу позивачки, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а не обов'язком, а тому зазначена вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 01.02.2017 року в частині відмови в задоволенні позову про скасування розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації Харківської області не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п.п. 1, 4 ст. 202 КАС підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про скасування розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації Харківської області прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову в цій частині.

В іншій частині постанова Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2017р. підлягає залишенню без змін.

Судові витрати по справі не підлягають розподілу в порядку ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2017р. по справі № 820/5274/16 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про скасування розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації Харківської області та прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 196-к від 25.08.2016 року .

Поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації Харківської області.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації Харківської області підлягає негайному виконанню.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2017р. по справі №820/5274/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст постанови виготовлений 24.03.2017 р.