Справа № 200/14528/16-а(2а/200/565/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" березня 2017 р.Справа № 200/14528/16-а(2а/200/565/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В. суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року у справі № 200/14528/16-а за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Рудь Костянтина Володимировича про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення неправомірною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.08.2016 року звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Рудь Костянтина Володимировича, в якому просила визнати постанову серії АР №015731 від 16.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення неправомірною та скасувати її.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач, подала апеляційну скаргу, в якій просила прийняти рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.08.2016 року інспектором 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Рудь Костянтином Володимировичем винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР №015731 (а.с.3).

Згідно вказаної постанови 16.08.2016 року о 13 год. 30 хв. в м.Дніпропетровськ по пр.Карла Маркса,81 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «MITSUBISHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснила зупинку та стоянку в зоні дії знаку 5.11 «Смуга для маршрутних транспортних засобів», чим порушила вимоги п.8.4.«Ґ» Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначеною постановою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн..

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач оскаржила її до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з наданого суду відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора вбачається, що позивач на автомобілі «MITSUBISHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 16.08.2016 року о 13 год. 30 хв. Здійснила зупинку та стоянку в зоні дії знаку 5.11 - «смуга для маршрутних транспортних засобів», що є порушенням вимог п.8.4 «Ґ» ПДР.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, відповідно до знаку 5.11. Правил - смуга для руху маршрутних транспортних засобів. Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

16.08.2016 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «MITSUBISHI LANCER» по пр.Карла Маркса,81 в м.Дніпропетровськ, здійснила зупинку та стоянку в зоні дії знаку 5.11 «Смуга для маршрутних транспортних засобів», таким чином порушила вимоги п.8.4.«Ґ» Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно тексту адміністративного позову ОСОБА_2 інакше трактує зазначене в постанові відповідача порушення, зазначаючи, що на думку поліцейського вона не мала права перетинати смугу 1.2. в зоні дії знаку 7.11.

Колегія суддів вважає таке посилання хибним, оскільки згідно постанови позивач здійснила зупинку та стоянку в зоні дії знаку 5.11.

Крім того, вказану обставину, а саме здійснення зупинки та стоянки в зоні дії знаку 5.11. «Смуга для маршрутних транспортних засобів» при керуванні автомобілем у вказані в постанові місті, день та час, ОСОБА_2 а ні в позові, а ні в апеляційній скарзі не спростовує та не заперечує.

Посилання апеллянта на ту обставину, що в оскаржуваній постанові відповідача замість пр.Яворницького зазначено вул.Карла Маркса, а замість м.Дніпро зазначено м.Дніпропетровськ, колегією суддів розцінюється як технічна помилка, яка ніяким чином не спростовує самого факту адміністративного правопорушення, який, як зазначалось вище, апеллянт не заперечує.

Посилання апеллянта на те, що в постанові про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначено можливих свідків правопорушення та проведення відеозапису стаціонарним технічним засобом, не може бути визнано доказом відсутності самого правопорушення, оскільки такі докази не є обов'язковими.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи, зокрема з наданого відповідачем відеозапису з його нагрудної відеокамери, вбачається що транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 16.08.2016 року о 13 год. 30 хв. здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.11 - «Смуга для маршрутних транспортних засобів», порушивши його вимоги.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_2 підійшла до автомобіля, який стояв в правій смузі в зоні дії знаку 5.11. При цьому позивач не заперечувала самого факту порушення та навіть просила інспектора застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Крім того, згідно тексту адміністративного позову, позивач хоча і зазначає про свою незгоду з порушенням, проте не заперечує того факту, що її автомобіль знаходився на проспекті Карла Маркса біля будинку 81 у місті Дніпропетровськ. Крім того, позивач не заперечує наявність дорожнього знаку 5.11 «Смуга для маршрутних транспортних засобів», в зоні дії якого стояв його автомобіль.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що ОСОБА_2 В взагалі не зупинялась та не скоювала стоянку, а повільно рухалась в автомобілі та перестраювалась в лівий ряд на пр.Дмитра Яворницького в м.Дніпро, спростовується наведеними вище доказами, в тому числі і відеозаписом.

Відповідно ст.ст.222, 258 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом першої інстанції вірно зазначено про відсутність будь-яких порушень відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, відносно позивача, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність винесення постанови серії АР № 015731 від 16.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року у справі № 200/14528/16-а залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року у справі № 200/14528/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 27 березня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак