Справа № 346/6514/16-а,2-а/346/31/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року № 876/1821/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову в призначені пенсії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.12.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просив визнати неправомірною відмову Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та зобов'язати Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити з 08 грудня 2015 року ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.04.1992 по 05.05.1998 в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні № 1 та період роботи з 04.07.2000 по 30.04.2007 в ТзОВ «Строительно-монтажный трест» СП-5.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано відмову Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 неправомірною. Зобов'язано Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити з 08 грудня 2015 року ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.04.1992 по 05.05.1998 в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні № 1 та період роботи з 04.07.2000 по 30.04.2007 в ТзОВ «Строительно-монтажный трест» СП-5.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до норм чинного законодавства необхідний стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, після 21.08.1992 повинен бути підтверджений обов'язковою атестацією, становить 12 років 6 місяців, а оскільки у позивача підтверджений пільговий стаж становить 2 роки 7 місяців 7 днів, то право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 працював на роботах, передбачених у Списку № 2 більше 20 років.

Так, згідно записів у трудовій книжці позивач з:

23.07.1979 по 02.11.1979 та з 16.12.1981 по 23.11.1983 працював в Коломийському заводоуправлінні будівельних матеріалів;

02.02.1988 по 01.08.1988 у вагонному депо станції Коломия;

29.09.1988 по 01.08.1990 на Коломийському хлібокомбінаті;

04.08.1990 по 02.04.1992 в будівельно-монтажному управлінні № 59 тресту «Ноябрськнефтегазстрой»;

03.04.1992 по 05.05.1998 в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні № 1 Виробничого об'єднання «Ноябрськнефтегаз»;

04.07.2000 по 30.04.2007 в ТзОВ «Строительно-монтажный трест СП-5»;

08.06.2007 по 31.07.2008 в ТзОВ «Укрстальмонтаж-Дніпро».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Проте, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції частково, виходячи з наступних підстав.

В силу ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 60 років при стажі роботи не менше 25 років.

У відповідності до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993, якою визначено, що у відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Згідно записів трудової книжки позивач з 03.04.1992 по 05.05.1998 працював в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 та з 04.07.2000 по 30.04.2007 в ТзОВ «Строительно-монтажный трест СП-5».

Згідно довідки №18/1/1/5053 від 08.04.2016, виданої адміністрацією підприємства правонаступника ОАО «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз», яка підтверджує пільговий характер роботи в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 видно, що дані про проведення атестації робочих місць відсутні (а.с. 12).

Так, відповідно до п. 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок та Постанова №422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання Постанови №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно зі ст. 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року №21-51а15 та від 10 вересня 2013 року №21-183а13.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що у спірний період з 03.04.1992 по 05.05.1998 з 04.07.2000 по 30.04.2007 ОСОБА_1 працював на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації, а тому питання щодо можливості зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу за відсутності висновків атестації, слід розглядати у відповідності до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року (далі - Угода).

Частинами 2,3 цієї Угоди встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Водночас, за приписами статті 7 Угоди, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі (далі - Угода СНД), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Отже, із змісту наведених норм видно, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Це означає, що у випадку виникнення спору у таких питаннях, суду слід перевірити умови, за яких такий стаж підлягає зарахуванню до пільгового відповідно до законодавства країни, де особа його набула.

Трудовим кодексом Російської Федерації та Федеральним законом «Про основи охорони праці Російської Федерації» на роботодавців покладено обов'язок періодично проводити атестацію робочих місць в умовах праці. Відповідно, всі підприємства, заклади і організації повинні планувати заходи щодо атестації робочих місць.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці визначається на основі Положення про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Мінпраці Росії від 14 березня 1997 № 12.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавством Російської Федерації до 1997 року проведення атестації робочого місця передбачено не було, а тому період роботи позивача до 01.07.1997 також зараховується до пільгового стажу без проведення атестації робочого місця.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 вересня 2016 року у справі № к/800/18268/13.

За таких обставин колегія суддів вважає, що період роботи позивача в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 підлягає зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 2 з 03.04.1992 по 01.07.1997.

На думку колегії суддів, період роботи позивача газоелектрозварником з 1979 року по 1990 рік в Коломийському заводоуправлінні будівельних матеріалів у вагонному депо станції Коломия та Коломийському хлібокомбінаті також підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, а відсутність уточнюючих довідок з підприємств, які ліквідовані, коли атестація робочих місць ще не була встановлена, є не переконливим для відмови в зарахуванні пільгового стажу.

Слід також доповнити, що відповідач, сам визнав пільговим стаж період навчання позивача в Коломийському ПТУ з 01.09.1976 по 18.07.1979 та службу в армії з 03.11.1979 по 27.11.1981.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в ТзОВ «Строительно-монтажний трест» СП5 з 04.07.2000 по 30.04.2007, то в такому слід відмовити, оскільки позивачем не було надано доказів щодо проведення атестації робочих місць на ТзОВ «Строительно-монтажний трест» СП5.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пільговий стаж позивача згідно записів у трудовій книжці складає в сукупності більше 12 років 6 місяців, а тому дає йому право на пенсію на пільгових умовах, а, відтак відмова відповідача призначити позивачу пенсію є протиправною.

Також, необхідно зазначити, що поза увагою суду першої інстанції залишилось питання строків звернення до суду.

Позивач звернувся до суду лише 14 грудня 2016 року, тобто позовні вимоги за період до 13 червня 2016 року заявлені ним після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду ним зазначено не було.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, встановивши, що позовна заява подана до суду після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та без викладу обставин, які б свідчили про поважність причин його пропуску, суд першої інстанції повинен був частину вимог заявлених поза межами строку давності залишити без розгляду.

Отже, позовні вимоги за період з 08.12.2015 по 13.06.2016 включно, слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року у справі №346/6514/16-а скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1.

Зобов'язати Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити з 14 червня 2016 року ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову в призначені пенсії за період з 08 грудня 2015 року по 13 червня 2016 року - залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М.Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 28.03.2017 року.