Справа № 815/625/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/625/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1.

представника позивача ОСОБА_2В (згідно ордеру та витягу з угоди),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 01 лютого 2017 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, та 15 лютого 2017 року з уточненим адміністративним позовом про визнання незаконним та скасувати наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2016 року № 1714 о/с про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.11.2016 року №1493 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові, з посиланням на Закон України «Про Національну поліцію України», Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС за № 230 від 12.03.2013 року, зазначено, що позивач проходив службу з лавах ОВС (МВС України) з травня 2005 року. З листопада 2015 року в рамках реорганізації був переведений до лав Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області. 10.03.2016 року за результатами проходження співбесіди (атестації) від 01.03.2016 pоку, згідно з висновком атестаційної комісії був визнаний таким, що займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. 16.11.2016 року наказом ГУНП в Одеській області за №1493 с/с відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) позивач був звільнений зі служби в поліції. Про звільнення йому стало відомо ще наприкінці листопада, а саме 28.11.2016 року, коли не отримав заробітну плату. Після цього позивач почав терміново шукати роботу, звертався до декількох підприємств, зокрема до ТОВ «Авіаохоронсервіс». Декілька тижнів після винесення наказу №1493 о/с від 16.11.2016 року він приходив до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області зокрема з метою підписати обхідний лист, здати зброю, службове посвідчення, передати справи колегам. 09.12.2016 року його було незаконно затримано співробітниками прокуратури Одеської області та Управління внутрішньої безпеки ДВБ НП України в Одеській області. 10.12.2016 року було необґрунтовано та безпідставно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (нібито за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). За хибним твердженням слідства станом на 09.12.2016 оку він нібито був службовою особою. 30.12.2016 року від захисника адвоката ОСОБА_4, позивачу стало відомо, що 23.12.2016 року за №1714 о/с начальником ГУНП в Одеській області підписаний наказ про внесення змін до наказу №1493 о/с від 16.11.2016 року про звільнення в частині зміни дати звільнення позивача з 16.11.2016 року на 09.12.2016 р. (дата затримання позивача) на підставі висновку службового розслідування ГУНП від 19.12.2016 року. Про проведення самого службового розслідування та про його результати позивачу нічого не було відомо. 19.01.2017 року за вих. №9/10аз ГУНП в Одеській області надало копію висновку службового розслідування, проведеного за фактом тривалого виходу на службу після свого звільнення з поліції майора поліції ОСОБА_1 від 19.12.2016 року. За результатами проведення службового розслідування інспектор ВІОС ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5: «Вважав би, зокрема, враховуючи, що старший оперуповноважений Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП майор поліції ОСОБА_1 в період з 16.11. та по 09.12.2016 р. виходив на роботу та виконував свої службові обовязки внести зміни в наказу ГУНП від 16.11.2016 р. №1493, о/с в частині дати його звільнення та вважати його звільненим 09.12.2016 р.». Службове розслідування було проведено без участі позивача та без прийняття від нього будь-яких пояснень, однобічно, не обєктивно, з порушенням принципу неупередженості, результати проведення службового розслідування приховувалися від позивача. Наказ №1493 о/с від 16.11.2016 року про звільнення позивача він не оскаржував та не оскаржує, до керівництва ГУНП в Одеській області з приводу внесення змін до наказу про звільнення в частині дати звільнення не звертався та не клопотав, вважає що його приходи до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області після 16.11.2016 року ніяким чином не повязані з виконанням ним функціональних посадових обовязків.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов з підстав, викладених в уточненому адміністративному позові.

14 березня 2017 року від представника ГУНП в Одеській області за довіреністю до суду за вхідним № 7551/17 надійшли заперечення на адміністративний позов (а.с. 58-60), де зазначено, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані нормами права та письмовими доказами, в позові не викладено фактичних, конкретних та обєктивних обставин в обґрунтування порушень його прав оспорюваними рішеннями відповідача та своїх вимог, позивач не надав суду необхідних належних допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві та не надав доказів порушення прав. Позивач з 07.11.2015 року наказом ГУНП в Одеській області № 169 о/с був призначений на посаду старшим оперуповноваженим Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з присвоєнням спеціального звання «майор поліції». Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.01.2016 року № 133 з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, можливості вирішення питання щодо призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, відповідно до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції №1465, було призначено проведення атестування поліцейській ГУНП в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19.02.2016 року. Позивач отримав: 34/60 балів за тестування загальних навичок; 30/60 балів за професійне тестування. 10.03.2016 року Атестаційною комісією № 11 ГУНП за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди було прийнято рішення що ОСОБА_1, займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. ОСОБА_6 управління Національної поліції в Одеській області, забезпечуючи виконання рішення атестаційної комісії від 10.03.2016 року про невідповідність позивача, займаній посаді та звільнення зі служби з поліції, через службову невідповідність, видало наказ № 1493 о/с від 16.11.2016 року в частині звільнення з 16.11.2016 року позивача, при цьому відповідач приймаючи вказаний наказ (в частині позивача) діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені приписами чинного законодавства України. 09 грудня 2016 року до Головного управління надійшла інформація про те, що з дати звільнення з поліції ОСОБА_1 виходив на службу до 09.12.2016 року. На підставі вказаної інформації було видано наказ № 3168 від 13.12.2016 року про призначення службового розслідування за фактом виходу на службу ОСОБА_1 19 грудня 2016 року по результатам проведеного службового розслідування було затверджено висновок, яким підтверджено факт виходу на службу позивача в звязка

у з чим прийнято рішення про внесення змін до наказу № 1493 о/с від 16.11.2016 року в частині дати звільнення та вважати звільненим з 09.12.2016 року. Зобов'язано УФЗБО виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за цей період. Наказом ГУНП в Одеській області від 23.12.2016 року № 1714 о/с внесено зміни до наказу ГУНП № 1493 о/с від 16.11.2016 року в частині дати звільнення та вважати звільненим з 09.12.2016 року. Відповідач видаючи наказ ГУНП від 23.12.2016 року № 1714 о/с в частині дати звільнення позивача з поліції діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені приписами чинного законодавства України.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на обґрунтування зазначені в письмових запереченнях на позовну заяву ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, що підтверджено витягом з наказу ГУНП в Одеській області № 169 о/с від 07.11.2015 року (а.с 63).

10 березня 2016 року атестаційною комісією № 11 ГУНП, прийнято рішення, що ОСОБА_1, займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Звільнення зі служби працівників поліції може здійснюватися лише на підставах, передбачених законом, під якими розуміють такі обставини, що законодавчо визначаються як юридичні факти для припинення служби. Сама по собі наявність зазначеної в законі підстави не припиняє службових відносин, необхідним є певний юридичний акт для працівників поліції це наказ керівника, що відображає ініціативу сторони щодо припинення служби.

16 листопада 2016 року на підставі висновку атестації від 10.03.2016 року начальником ГУНП в Одеській області видано наказ № 1493 о/с про звільнення зі служби в поліції за п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), майора поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з 16 листопада 2016 року (а.с. 30).

Проходження служби працівника в поліції завершується звільненням. Воно є способом припинення службових правовідносин між ним і органом поліції. Звільнення супроводжується втратою прав та обов'язків сторонами правовідносин: орган (підрозділ, установа) поліції втрачає права на застосування професійних можливостей даного співробітника в інтересах служби, а співробітник втрачає можливість виконувати службові обов'язки в органі (підрозділі, установі) поліції, одержувати за це грошову винагороду й користуватися іншими, пов'язаними зі службою правами й пільгами.

13 грудня 2016 року начальником ГУНП в Одеській області видано наказ № 3168 «Про призначення службового розслідування», де з посиланням на п. 9 розділу ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України від 23.12.2015 року № 901-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460- ІV, п. п. 2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.032013 року № 230, зазначено, що до ГУНП надійшла інформація щодо тривалого виходу на службу після свого звільнення з поліції, майора поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, та за вказаним фактом призначено службове розслідування. Проведення службового розслідування доручено старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5, інспектору ВІОС УКЗ ГУНП.

Приписами п. 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 року № 901-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами).

Положеннями ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460- ІV, визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України 12.03.2013 року № 230, (далі Інструкція № 230).

Відповідно до Інструкції № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами особи рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс (п. 2.1). Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6).

Отже приписами Інструкції № 230 передбачено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

У відповідності до наказу начальника ГУНП в Одеській області № 1493 о/с від 16.11.2016 року ОСОБА_1, з 16.11.2016 року звільнений зі служби в поліції (а.с. 30), а тому станом на 13.12.2016 року (дата видання ГУНП в Одеській області наказу № 3168 ) та на 19 грудня 2016 року (дата складання висновку службового розслідування) позивач не є особою рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (Національної поліції). А отже видання 13 грудня 2016 року наказу № 3168 про проведення службового розслідування щодо виходу на службу ОСОБА_1, та проведення службового розслідування 19 грудня 2016 року не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Перелік підстав для проведення службового розслідування визначений в п. 2.2 Інструкції № 230.

Однак в наказі ГУНП в Одеській області № 1493 о/с від 16.11.2016 року не зазначено, яка саме з підстав визначених в Інструкції № 230 є підставою для проведення службового розслідування відносно «..тривалого виходу на службу після звільнення ОСОБА_1М…»

Приписами п.п. 6.3.6 Інструкції № 230, визначено, що забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів службового розслідування (а.с. 65-68, 77-107) не встановлено, що позивач був проінформований відповідачем про призначення та проведення службового розслідування в період з 13.12.2016 року по 19.12.2016 року, а також, що ОСОБА_1, відмовився давати будь-які пояснення щодо себе по обставинам за яких проводилося службове розслідування.

В судовому засіданні позивач зазначив, що в термін до 28 листопада 2016 року він проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області. 28 листопада 2016 року не отримавши грошове забезпечення він зателефонував до управління фінансового забезпечення ГУНП в Одеській області, для зясування причини не отримання грошового забезпечення, та працівник управління фінансового забезпечення повідомила, що він звільнений з 16.11.2016 року. З 29 листопада 2016 року він припинив виходити на службу в поліцію та займався працевлаштуванням в охоронне агентство. Про проведення службового розслідування відносно нього йому стало відомо лише в січні 2017 року. З наказом № 3168 від 13.12.2016 року та з висновком службового розслідування від 19.12.2016 року він не був своєчасно ознайомлений.

З дослідженої довідки по рахунку ОСОБА_1, в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 12-18), вбачається, що грошове забезпечення на рахунок позивача надходило 04.11.2016 року в розмірі 4237,72 грн., та в подальшому аж 26 грудня 2016 року в розмірі 15559,83 грн., отже зазначеною довідкою підтверджуються пояснення позивача, що в кінці листопада 2016 року позивач не отримував грошове забезпечення.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав ОСОБА_1, оскільки він не був проінформований про підстави проведення службового розслідування, у звязку з неповідомленням не брав участі у службовому розслідуванні, не надавав пояснень, не зміг висловлювати письмові зауваження щодо обєктивності та повноти проведення службового розслідування.

В порушення п.п. 6.3.6 Інструкції № 230, відповідачем затверджено висновок службового розслідування без отримання від ОСОБА_1, письмового пояснення та за відсутності акта про його відмову в наданні письмового пояснення.

Відповідно до приписів Інструкції № 230, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин (п. 8.1). В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у звязку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані, характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного (п.8.3).

Ухвалою суду від 17 лютого 2016 року витребувано у ГУНП в Одеській області в термін до 27.02.2017 року належним чином засвідчені копії: матеріалу службового розслідування проведеного за фактом тривало виходу на службу після свого звільнення з поліції майора поліції ОСОБА_1 та інші документи (а.с. 2-3).

До суду 14 березня 2017 року відповідачем надані: висновок службового розслідування (а.с. 65-68), а матеріали службового розслідування надані представником відповідача в судовому засіданні 24 березня 2017 року (а.с 77-107).

В висновку службового розслідування, проведеного за фактом тривалого виходу на службу після свого звільнення з поліції майора поліції ОСОБА_1, встановлено, що « 09 грудня 2016 року до Головного управління надійшла інформація про те, що з дати свого звільнення з поліції, а саме з 16.11.2016 і до 09.12.2016 на службу виходив та виконував свої службові обовязки майор поліції ОСОБА_1, старший оперуповноважений Малиновського ВП в. ОСОБА_2 ГУНП в Одеській області. В ході перевірки зазначеної інформації виявилось, що 09.12.2016 року близько 19.00 год. до т.в.о заступника начальника управління начальника відділу комплектування УКЗ ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_7, прибула підполковник поліції ОСОБА_8, т.в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП з проханням надати витяг з наказу про звільнення колишнього співробітника вищевказаного відділу поліції ОСОБА_9, яку вона попросила ще часом раніше того ж дня. Витяг був потрібен, у звязку з тим, що останнього 09.12.2016 працівники УВБ в Одеській області та прокуратури Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001017 від 05.12.2016 за ч. 3 ст. 368 КК України затримали в порядку ст. 208 КПК України. В ході розмови він дізнався, що останній з дати звільнення (16.11.2016) до 09.12.2016 виходив на службу та виконував свої службові обовязки. Враховуючи це, майор поліції ОСОБА_7 підготував та надав за належністю доповідну записку на імя т.в.о. начальника УКЗ ГУНП полковника поліції ОСОБА_10, який в свою чергу аналогічною доповідною запискою проінформував начальника ГУНП. 12.12.2016 року зясувалось, що наказ на звільнення ОСОБА_1 (від 16.11.2016 № 1493 о/с) до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП не надходив. З метою зясування всіх обставин, 13.12.2016 наказом ГУНП № 3168 було призначення проведення службового розслідування. В цей же день у ВДЗ ГУНП зясувалось, що вищевказаний наказ взагалі не розсилався, у звязку з відсутністю його оригіналу. 14.12.2016 року мною разом з т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковником поліції ОСОБА_11 був здійснений виїзд до вищевказаного відділу поліції для підтвердження або спростування факту виходу ОСОБА_1 на роботу та виконання ним своїх службових обовязків з 16.11.2016 (дата звільнення) до 09.12.2016 (дата його затримання). Під час опиту окремих працівників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП, а саме: т.в.о. начальника відділу підполковника поліції ОСОБА_12, заступника начальника ВКП майора поліції ОСОБА_13, т.в.о. начальника СКЗ підполковника поліції ОСОБА_8 зазначений факт підтвердився. Це вбачається ще з наданих стройових записок та копії журналу обліку вхідної кореспонденції (№ 235 т. 2 від 10.08.2016). Слід зазначити, що про факт звільнення з 16.11.2016 року за п. 5 ч, 1 ст. 77 (через службову невідповідність) ЗУ «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 ніхто з них не знав, а лише чули, що останнього за рішенням атестаційної комісії повинні були звільнити з поліції і враховуючи, що наказ про звільнення з ГУНП не надходив його використовували у повсякденній службовій діяльності...».

Однак обставини зазначені в описовій частині висновку службового розслідування не узгоджуються з дослідженими доказами по даній справі.

В висновку службового розслідування зазначається про відсутність оригіналу наказу на звільнення ОСОБА_1, від 16.11.2016 № 1493 о/с, у звязку з чим він не направлявся до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП.

Наказ це розпорядчий документ, що видається керівником установи. Накази з особового складу регламентують прийняття на роботу, звільнення, переміщення працівників, відрядження, відпустки, Реквізитами наказу є: назва підприємства або установи, що видає наказ; назва виду документа; назва місця видання наказу; номер; дата підписання; короткий зміст наказу (заголовок); текст наказу; підстава для складання; підпис керівника підприємства (установи).

Оригінал документу, це документ, створений вперше і належним чином оформлений. Він може бути розмножений копіями. Оригінал і копії мають однакову юридичну силу.

Судом досліджено фотокопію наказу ГУНП в Одеській області № 1493 о/с від 16.11.2016 року про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 (а.с. 30). На вказаному наказі наявні всі обовязкові реквізити наказу та наказ містить підпис начальника генерала поліції третього рангу ОСОБА_6, що свідчить про належність оформлення наказу № 1493 о/с від 16.11.2016 року та його наявність 16.11.2016 року.

Зі змісту в описовій частині висновку службового розслідування вбачається, що т.в.о заступника начальника управління начальник відділу комплектування УКЗ ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_7, в ході розмови з підполковником поліції ОСОБА_8, т.в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП, дізнався, що ОСОБА_1, з дати звільнення (16.11.2016) до 09.12.2016 виходив на службу та виконував свої службові обовязки. Також в висновку службового розслідування зазначено, що інспектор ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5, 14.12.2016 року під час опиту окремих працівників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП, а саме: т.в.о. начальника відділу підполковника поліції ОСОБА_12, заступника начальника ВКП майора поліції ОСОБА_13, т.в.о. начальника СКЗ підполковника поліції ОСОБА_8, підтвердився факт що ОСОБА_1, з 16.11.2016 (дата звільнення) до 09.12.2016 виходив на службу та виконував свої службові обовязки.

Отже в висновку службового розслідування зазначається, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5, опитував підполковника поліції ОСОБА_8, підполковника поліції ОСОБА_12, майора поліції ОСОБА_13, 14 грудня 2016 року, однак в матеріалах службового розслідування відсутні пояснення зазначених працівників поліції від 14 грудня 2016 року.

Натомість в матеріалах службового розслідування наявні пояснення від 15 грудня 2016 року: підполковника поліції ОСОБА_8, де зазначається серед іншого, що 09.12.2016 року вона дізналася про звільнення ОСОБА_1, з 16.11.2016 року та отримала витяг з наказу про звільнення ОСОБА_1, (а.с. 80); підполковника поліції ОСОБА_12, де зазначається, що з 17.11.2016 року він був призначений т.в.о. начальника Малиновського відділу поліції ГУНП в Одеській області. В відділі кримінальної поліції працював ОСОБА_1 З моменту призначення ОСОБА_1 бачив декілька раз. Знав, що ОСОБА_1 не пройшов атестацію. Підлеглий повідомив йому, що ОСОБА_1 звільнено, але наказу ніхто не бачив. На наступний день після 09.12.2016 року він дізнався від ОСОБА_8, що ОСОБА_1 дійсно звільнений (а.с.85); майора поліції ОСОБА_13, де зазначається, що майор поліції ОСОБА_1, знаходився на службі до початку грудня 2016 року. Він був звільнений за результатами атестації, проте наказ до відділу не надходив. Про наявність наказу про звільнення ОСОБА_1 стало відомо на початку грудня, на чергування він не заступав та матеріали ЖСУ не розглядав, на нарадах співробітників розшуку не був присутній (а.с. 86).

З досліджених письмових пояснень підполковника поліції ОСОБА_8, підполковника поліції ОСОБА_12, майора поліції ОСОБА_13, не вбачається, що останній надавали пояснення в яких підтверджено, що з дати звільнення ОСОБА_1 16.11.2016 року саме до 09.12.2016 року він виходив на службу та виконував свої службові обовязки.

Під час проведення службового розслідування опитані: 15.12.2016 року майор поліції ОСОБА_14, який надав пояснення, щодо його чергування 15.12.2016 року (а.с. 83); 14.12.2016 року майор поліції ОСОБА_7, який пояснив, що в ході розмови з підполковником поліції ОСОБА_8, було встановлено, що ОСОБА_1, з дати звільнення (16.11.2016 року) до 09.12.2016 року виходив на службу та виконував свої службові обовязки (а.с. 84).

Також в висновку службового розслідування зазначається, що факт виходу ОСОБА_1 на роботу та виконання ним своїх службових обовязків з 16.11.2016 (дата звільнення) до 09.12.2016 (дата його затримання) підтверджується стройовими записками та копією журналу обліку вхідної кореспонденції (№ 235 т. 2 від 10.08.2016).

Під час розгляду справи до суду надані, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, стройові записки Малиновського відділу поліції в м. Одесі (а.с. 87-104).

Судом досліджені «стройові записки» Малиновського відділу поліції в м. Одесі, в яких зазначено, що «старший оперуповноважений майор поліції ОСОБА_1, на службі», однак суд вважає, що досліджені «стройові записки» не є належними доказами виходу ОСОБА_1 на службу та виконання ним своїх службових обовязків з 16.11.2016 року до 09.12.2016 року, оскільки на зазначених «стройових записках»: відсутні дати їх складання (а.с. 87-88); біля дати надрукованої (16.11.2016 року) дописані кульковою ручкою дати 22,23,25.11.2016 та 02,08,09.2016 (а.с. 89-90); відсутні дані посадової особи та підпис яка складала вказані «стройові записки» (а.с. 87-104) наявні розбіжності так в «стройових записках» від 30.11.2016 року та від 01.12.2016 року в п. 30 вказано в примітці «декрет до 3-х років до 29.11.2016 року» (а.с. 98-99).

Також в висновку службового розслідування зазначено, що факт виходу ОСОБА_1 на роботу та виконання ним своїх службових обовязків з 16.11.2016 до 09.12.2016 року підтверджується копією журналу обліку вхідної кореспонденції (№ 235 т. 2 від 10.08.2016).

Судом досліджено копії трьох аркушів журналу обліку вхідної кореспонденції що надані до суду представником відповідача від 17.11.2016 року та від 21.11.2016 року (а.с. 105-107). В копії журналу від 21.11.2016 року за порядковим обліковим номером 7735 в графі «ОСОБА_7 і короткий зміст документа..» зазначено «ОСОБА_6. по к/п 1108/16» в графі «Прізвище виконавця і найменування структурного підрозділу» (а.с. 105) зазначено прізвища «Прокопов Тринча» і в графі «підпис про знищення чернеток і дата» наявна підпис без зазначення дати та прізвища, (а.с. 105) крім того в даному журналі взагалі не відображено дата одержання та виконання документів, що унеможливлює ідентифікувати коли вказані документи були на розгляді у ОСОБА_1

Отже, з досліджених в судовому засіданні: висновку службового розслідування (а.с. 65-68) та з матеріалів службового розслідування (а.с. 77-107) встановлено відсутність належних та допустимих доказів виходу ОСОБА_1 на роботу та виконання ним своїх службових обовязків саме до 09.12.2016 року.

В резолютивній частині висновку службового розслідування від 19.12.2016 року зазначено, що: службове розслідування за фактом тривалого виходу на службу після свого звільнення з поліції, майора поліції ОСОБА_1 закінченим; відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що знайшли своє підтвердження. Враховуючи, що старший оперуповноважений Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП майор поліції ОСОБА_1 в період з 16.11 та по 09.12.2016 виходив на роботу та виконував свої службові обовязки внести зміни в наказ ГУНП від 16.11.2016 № 1493 о/с в частині дати його звільнення та вважати звільненим 09.12.2016. Зобовязати ОСОБА_15 в Одеській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період роботи з 16.11 та по 09.12.2016 з урахуванням наказу ГУНП зазначеного в п. 3 цього висновку... (а.с. 68).

Однак з досліджених в судовому засіданні: висновку службового розслідування (а.с. 65-68) та з матеріалів службового розслідування (а.с. 77-107) встановлено відсутність належних та допустимих доказів виходу ОСОБА_1 на роботу та виконання ним своїх службових обовязків в термін до 09.12.2016 року.

23 грудня 2016 року в ГУНП в Одеській області видано наказ № 1714 о/с за яким унесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області від 16.11.2016 року № 1493 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в місті ОСОБА_8 ГУНП в Одеській області. Уважати звільненим з 09 грудня 2016 року, виплативши грошову компенсацію за 33 доби невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2016 року по день звільнення, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років 11 років 06 місяців 29 днів. (а.с. 61).

Підставою для видання наказу № 1714 о/с від 23.12.2016 року є висновок службового розслідування ГУНП від 19.12.2016 року.

Враховуючи, що в судовому засіданні судом не встановлено належних доказів проходження служби майора поліції ОСОБА_1, в термін з 29 листопада 2016 року до 09.12.2016 року, та відповідачем не надано належних доказів виходу ОСОБА_1 на службу в Малиновський відділу поліції в місті ОСОБА_8 ГУНП в Одеській області та виконання ним службових обовязків в зазначений термін, суд виходячи з вищевикладеного вважає наказ ГУНП в Одеській області № 1714 о/с від 23.12.2016 року про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.11.2016 року № 1493 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_1 з 09 грудня 2016 року таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2016 року №1714 о/с про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.11.2016 року № 1493 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_1 з 09 грудня 2016 року

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 28.03.2017 року.

Суддя Вовченко O.A.

.