Справа № 813/1807/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року № 876/216/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Святецького В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМУС ЕЛІТ» до Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У травні 2016 року позивач ТзОВ «ДОМУС ЕЛІТ» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за формою «Р» ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області від 16.01.2016 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 160435 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 128348 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 32087 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за формою «Р» ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області від 16.01.2016 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 210033,75 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 168027 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 42006,75 грн..

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 16.01.2016 року та № від 16.01.2016 року.

З цією постановою суду першої інстанції від 27.10.2016 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є протиправною, а тому вона підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував результатів податкової перевірки, що відображені в Акті перевірки від 25.12.2015 р. № 1200/2200/37162478, про порушення позивачем вимог податкового законодавства. Вказує апелянт, що перевіркою встановлено нереальність і фіктивність господарських відносин між позивачем та контрагентами ТОВ «Агросмарт-70» і ПП «Проект Інвест». У вказаних контрагентів були відсутні трудові, матеріальні ресурси, виробничі потужності, транспортні засоби, складські приміщення та будь-які можливості здійснювати діяльність, в тому числі і стосовно виконання для позивача будівельних робіт. Вказане підтверджується вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.06.2016 р. відносно ТОВ «Агросмарт-70» та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25.03.2016 р. відносно ПП «Проект Інвест». В результаті такої незаконної злочинної діяльності, суб'єктами господарювання - контрагентами позивача, безпідставно сформовано податковий кредит реально-діючому підприємству - ТОВ «Домус Еліт». Зазначає апелянт, що будь-які документи мають силу первинних документів і можуть бути використані для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарських операцій.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 27.10.2016 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ТзОВ «ДОМУС ЕЛІТ», , зареєстровано 29.10.2010 р. Львівським міським управлінням юстиції. На податковий облік позивача взято 01.11.2010 року. Зареєстрований платником ПДВ з 11.07.2012 р. № 200112093, по даний час (а.с. 75-77 Т.1).

В період з 16.12.2015 року по 22.12.2015 р. працівниками ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача ТзОВ «ДОМУС ЕЛІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПП «Проект-інвест» (), ТОВ «ККМ-Схід» (ТОВ «Проект-інвест 1», ), ТОВ «Проект-інвест 2» (), ТОВ «Натура Ексім» (), ПП «Ромо» (), ПП «Ігор та Фабіо» (), ТОВ «Інтеграл менеджмент» (), ТОВ «Агрологістик» (), ТОВ «Сантехніка та механізація» (), ТОВ «Агросмарт-70» (), ТОВ «Стеко Інвест-79» (), ТОВ «Октавія-ЛТД» (), ТОВ «Неаполітана-16» (), ПП «Прикарпаття Акцент» (), ТОВ «Інтеграл логістик» (), ТОВ «Немо Етієне» (), ПП «Джанго Будсервіс» (), ПП «Львівавторем» (), ТОВ «БК Інстал Плюс» (), ТОВ «Відпочинок в Карпатах» (), ТОВ «Асфалті Тре Б.Н.» (), ТОВ «Будівельне управління Карпатспецбуд» (), ПП «Метінвест-80» (), ТОВ «Каскад Карпати-44» (), за період з 01.01.2014 р. по 31.10.2015 р..

За результатами перевірки складено акт від 25.12.2015 р. № 1200/2200/37162478, де відображено порушення позивачем вимог податкового законодавства: 1) пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, 138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 128348 грн. по взаєморозрахунках з ПП «Проект-інвест»; 2) пп.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 168026 грн., в тому числі по взаєморозрахунках з ПП «Проект-інвест» за жовтень 2014 р. на суму 25803 грн., за листопад 2014 р. на суму 80222,59 грн., за грудень 2014 року на суму 36582,77 грн.; та по взаєморозрахунках з ТОВ «Агросмарт-70» за січень 2015 р. на суму 9918 грн., за лютий 2015 року на суму 11667 грн., за березень 2015 року на суму 3833 грн. (а.с. 18-27 Т.1).

На підставі вказаного Акту перевірки від 25.12.2015 р. відповідачем винесено відносно позивача податкові повідомлення-рішення від 16.01.2016 р., а саме: - № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 160435 грн., в тому числі основний платіж в розмірі 128348,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 32087,00 грн.; - № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 210033,75 грн., в тому числі основний платіж в розмірі 168027 грн. та штрафні санкції в розмірі 42006,75 грн. (а.с. 73, 74 Т.1).

Не погоджуючись із вказаними вище ППР від 16.01.2016 року позивачем оскаржено їх в адміністративному порядку.

В межах адміністративного оскарження ДПІ у Франківському районі м. Львова з 03.03.2016 р. по 11.03.2016 р. проведена повторна документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ДОМУС ЕЛІТ», в межах якої досліджено дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПП «Проект-інвест» та ТОВ «Агросмарт-70» з питань, що стали предметом оскарження за період з 01.01.2014 р. по 31.10.2015 р.. За результатами такої перевірки складено Акт № 228/14-00/37162478 від 17.03.2016 року, яким підтверджено завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 р. на загальну суму 713041 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 р. на суму 128347,38 грн., та завищення податкового кредиту на загальну суму 168026 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 168026 грн. (а.с. 42-61 Т.1).

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржених ППР від 16.01.2016 року, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України).

Витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України).

Податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п.14.1.178 п.14.1 ст.17 ПК України).

Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (п.185.1 ст.185 ПК України).

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п.п.188.1 ст.188 ПК України).

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України).

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3 ст.198 ПК України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8 ст.201 ПК України).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу їх покупця, та є підставою для нарахування податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Крім цього, відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з п.138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загально виробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно п.п.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон).

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (ст.9 розділу 3 Закону).

На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність (ст.11 Закону).

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства (ч.1 ст.3 Закону).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ПП «Проект-інвест» укладено договір на виконання робіт № 110/14 від 01.10.2014 р.. Згідно п.1.1 договору ТОВ «ДОМУС ЕЛІТ» як замовник доручає і оплачує, а ПП «Проект-інвест» як підрядник приймає на себе зобов'язання виконати наступні роботи: по будівництву мийки транспортних засобів по вул. Стрийській у м. Львові на суму 900000 грн. (а.с. 83 Т.1).

Для виконання вказаних робіт позивачем були передані ПП «Проект-Інвест» під звіт будматеріали на загальну суму 778990 грн., (сума без ПДВ), на підставі Актів приймання-передачі ТМЦ від TOB «Домус Еліт» до ПП «Проект Інвест» від 31.10.2014 р. на суму 30004,00 грн.; від 31.10.2014 р. на суму 30625,00 грн.; 31.10.2014 р. на суму 107056,00 грн.; 31.10.2014 р. на суму 206131,00 грн.; 31.10.2014 р. на суму 105248,00 грн.; 13.11.2014 р. на суму 13020,00 грн.; 14.11.2014 р. на суму 305,00 грн.; 18.11.2014 р. на суму 4990,00 грн.; 21.11.2014 р. на суму 13870,00 грн.; 25.11.2014 р. на суму 1434,00 грн.; 26.11.2014 р. на суму 25269,00 грн.; 27.11.2014 р. на суму 15485,00 грн.; 28.11.2014 р. на суму 3842,00 грн.; 28.11.2014 р. на суму 3802,00 грн.; 26.12.2014 р. на суму 20217,00 грн.; 29.12.2014 р. на суму 122122,00 грн.; 30.12.2014 р. на суму 71513,00 грн.; 30.12.2014 р. на суму 11701,00 грн..

Зазначені будівельні матеріали були придбані позивачем у таких постачальників як ТОВ «БЕТОНІКС», ТОВ «Віконенко», ТОВ «Фірма ЗЕСТ Лтд.», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Галенерго», ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал», ФОП ОСОБА_4, що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами, видатковими та товарно-транспортними накладними та іншими документами.

На виконання умов даного договору, підрядником виконано та передано позивачу результати будівельних робіт загальною вартістю 855650,19 грн., з ПДВ.

Підтвердженням фактів виконання господарських операцій за вказаним вище договором слугують: - Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг): №ОУ-0000038 від 31.10.2014 р. на суму 46725,60 грн.; №ОУ-0000039 від 31.10.2014 р. на суму 44413,20 грн.; №ОУ-0000040 від 31.10.2014 р. на суму 48182,40 грн.; №ОУ-0000041 від 31.10.2014 р. на суму 26810,40 грн.; №ОУ-0000042 від 31.10.2014 р. на суму 36868,80 грн.; №ОУ-0000054 від 13.11.2014 р. на суму 59490,91 грн.; №ОУ-0000055 від 14.11.2014 р. на суму 59973,79 грн.; №ОУ-0000056 від 18.11.2014 р. на суму 59349,19 грн.; №ОУ-0000057 від 21.11.2014 р. на суму 59692,66 грн.; №ОУ-0000058 від 25.11.2014 р. на суму 34492,10 грн.; №ОУ-0000059 від 26.11.2014 р. на суму 58397,81 грн.; №ОУ-0000060 від 27.11.2014 р. на суму 59846,36 грн.; №ОУ-0000061 від 28.11.2014 р. на суму 59660,59 грн.; №ОУ-0000062 від 28.11.2014 р. на суму 42096,11 грн.; №ОУ-0000065 від 26.12.2014 р. на суму 28000,08 грн.; №ОУ-0000066 від 29.12.2014 р. на суму 58622,62 грн.; №ОУ-0000067 від 30.12.2014 р. на суму 59928,96 грн.; №ОУ-0000068 від 30.12.2014 р. на суму 13098,61 грн.; - Акти приймання виконаних будівельних робіт форма КБ-2а, до яких долучено відповідні Відомості ресурсів форма 4а, Розрахунки загальновиробничих витрат: від 31.10.2014 р. №38 на суму 46725,60 грн.; від 31.10.2014 р. №39 на суму 44413,20 грн.; від 31.10.2014 р. №40 на суму 48182,40 грн.; від 31.10.2014 р. №41 на суму 26810,40 грн.; від 31.10.2014 р. №42 на суму 36868,80 грн.; від 13.11.2014 р. №54 на суму 59490,91 грн.; від 14.11.2014 р. №55 на суму 59973,79 грн.; від 18.11.2014 р. №56 на суму 59349,19 грн.; від 21.11.2014 р. №57 на суму 59692,66 грн.; від 25.11.2014 р. №58 на суму 34492,10 грн.; від 26.11.2014 р. №б/н на суму 58397,81 грн.; від 27.11.2014 р. №60 на суму 59846,36 грн.; від 28.11.2014 р. №61 на суму 59660,59 грн.; від 28.11.2014 р. №62 на суму 42096,11 грн.; від 26.12.2014 р. №65 на суму 28000,08 грн.; від 29.12.2014 р. №66 на суму 58622,62 грн.; від 30.12.2014 р. №67 на суму 59928,96 грн.; від 30.12.2014 р. №68 на суму 13098,61 грн.; та відповідними Довідками про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ форма КБ-3; - платіжні доручення: від 23.10.2014 р. №154 на суму 50000,00 грн.; від 28.10.2014 р. №231 на суму 30000,00 грн.; від 04.11.2014 р. №159 на суму 70000,00 грн.; від 11.11.2014 р. №165 на суму 27000,00 грн.; від 14.11.2014 р. №169 на суму 64000,00 грн.; від 19.11.2014 р. №170 на суму 50000,00 грн.; від 21.11.2014 р. №172 на суму 85000,00 грн.; від 27.11.2014 р. №176 на суму 100000,00 грн.; від 03.12.2014 р. №182 на суму 30000,00 грн.; від 18.12.2014 р. №183 на суму 150000,00 грн.; від 29.12.2014 р. №187 на суму 68000,00 грн.; від 16.01.2015 р. №190 на суму 50000,00 грн.; від 28.01.2015 р. №195 на суму 81650,19 грн.. Всього сплачено грошових коштів на загальну суму 855650,19 грн., що свідчить про розрахунки позивача з ПП «Проект-Інвест» за виконані роботи в повному обсязі. Також були виписані податкові накладні: №242 від 31.10.2014 р. на суму ПДВ 7787,60 грн.; №243 від 31.10.2014 р. на суму ПДВ 7402,20 грн.; №244 від 31.10.2014 р. на суму ПДВ 8030,40 грн.; №245 від 31.10.2014 р. на суму ПДВ 4468,40 грн.; №246 від 31.10.2014 р. на суму ПДВ 6144,80 грн.; №312 від 13.11.2014 р. на суму ПДВ 9915,15 грн.; №315 від 14.11.2014 р. на суму ПДВ 9995,63 грн.; №316 від 18.11.2014 р. на суму ПДВ 9891,53 грн.; №317 від 21.11.2014 р. на суму ПДВ 9948,78 грн.; №318 від 25.11.2014 р. на суму ПДВ 5748,68 грн.; №319 від 26.11.2014 р. на суму ПДВ 9732,97 грн.; №320 від 27.11.2014 р. на суму ПДВ 9974,39 грн.; №321 від 28.11.2014 р. на суму ПДВ 9943,43 грн.; №322 від 28.11.2014 р. на суму ПДВ 7016,02 грн.; №362 від 26.12.2014 р. на суму ПДВ 4666,68 грн.; №366 від 29.12.2014 р. на суму ПДВ 9770,44 грн.; №367 від 30.12.2014 р. на суму ПДВ 9988,16 грн.; №368 від 30.12.2014 р. на суму ПДВ 2183,10 грн.. Всього за договором на виконання робіт № 110/14 від 01.10.2014 р. підрядником виписано позивачу податкових накладних на загальну суму ПДВ 142608,40 грн..

Станом на час укладення договору № 110/14 від 01.10.2014 р. та здійснення господарських операцій, інформація щодо позивача та його контрагента ПП «Проект-інвест», містилась в Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Підприємства були зареєстровані як платники ПДВ, зокрема ПП «Проект-інвест» з 01.05.2014 р. до 03.04.2015 р. до моменту звернення позивачем до суду.

Розглянувши та проаналізувавши наведений вище правочин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що він є належним доказом досягнення сторонами такого правочину домовленості щодо здійснення, у відповідності до погоджених умов, конкретних господарських операцій, спрямованих на задоволення їх інтересів та на реалізацію господарської компетенції таких юридичних осіб. При цьому, дійсність такого договору не оспорена і відсутні будь-які належні та допустимі докази визнання такого договору недійсним, нікчемним чи фіктивним.

Видаткові накладні, акти виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт форма КБ-2а, до яких долучено відповідні відомості ресурсів форма 4а, розрахунки загальновиробничих витрат, довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат/ форма КБ-3 за своїм змістом належним чином документують і засвідчують факт виконання робіт (надання послуг) контрагента позивача на користь ТОВ «ДОМУС ЕЛІТ». При цьому, такі первинні документи в повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які ставляться до підприємств у частині здійснення облікової політики, та містять необхідні для первинних документів дані, що дозволяє встановити обсяги та зміст відповідної господарської операції.

Податкові накладні також складені відповідно до приписів чинного законодавства України, не містять формальних чи інших дефектів, які могли би впливати на їх дійсність, і в своїй сукупності відповідають господарським операціям, які вчинялися позивачем.

Слід також зазначити, що результати підрядних робіт отриманих від ПП «Проект-Інвест» використано позивачем у власній господарській діяльності, при: - виконанні договірних зобов'язань перед ТОВ «Гал-Всесвіт», згідно Договорів на виконання будівельних робіт за якими позивач виступав підрядником, а ТОВ «Гал-Всесвіт» замовником: від 29.12.2014 р. по влаштуванню внутрішнього водопроводу мийки транспортних засобів (автобусів) та поста технічного обслуговування на вул. Стрийській, 109 у м. Львові; від 27.01.2015р. по виготовленню та монтажу настилу з візком на мийці транспортних засобів (автобусів) та поста технічного обслуговування на вул. Стрийській, 109 у м. Львові; від 24.02.2015 р. по перевезенню фундаментних блоків та металевих листів; від 24.02.2015 р. на виконання робіт по виготовленню каркасів для монтажу буронабивних, паль та каркасів ростверків. Також були виконанні договірні зобов'язання перед ТОВ «СІД» за якими позивач виступав підрядником, а ТОВ «СІД» замовником, згідно Договорів на виконання будівельних робіт: № 1 від 20.08.2014 р. по будівництву мийки транспортних засобів (автобусів) та поста технічного обслуговування на вул. Стрийській 109 у м. Львові; № 2 на виконання будівельних робіт від 03.11.2014 р. по будівництву мийки транспортних засобів (автобусів) та поста технічного обслуговування на вул. Стрийській 109 у м. Львові (каналізація, облицювальні роботи, водовідведення); № 3 на виконання будівельних робіт від 03.11.2014 р. по облаштуванню під'їзного майданчика на вул. Стрийській, 109 в м. Львові.

Зазначені вище обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи перерахованими вище договорами, актами приймання виконаних будівельних робіт форма КБ-2а, до яких долучено відповідні Відомості ресурсів форма 4а, розрахунки загальновиробничих витрат, відповідними Довідками про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ форма КБ-3, розрахунковими документами, тощо.

Господарська діяльність з будівництва відповідає основній діяльності ТОВ «ДОМУС ЕЛІТ», якою є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20), що підтверджується витягом з ЄДРЮО та ФОП.

Крім того, у матеріалах справи наявні документи, що надають позивачу право здійснювати господарську діяльність пов'язану із створенням об'єктів архітектури, зокрема ліцензія серії АВ №617349 від 29.02.2012 р. термін дії до 01.03.2015 р., зміна даних АЕ 260295 від 26.02.2013 р.; АЕ №639871 від 21.04.2015 р. термін дії до 30.03.2020 р..

Такі документи вказують на надання позивачем послуг і виконання ним робіт на замовлення третіх осіб, які належним чином документувалися та засвідчують факти дійсного проведення таких робіт/послуг.

При цьому, за складом та обсягами такі роботи відповідають тим, які в свою чергу ТОВ «ДОМУС ЕЛІТ» замовляло до виконання в ПП «Проект-Інвест».

Зазначені обставини вказують на існування правовідносин, за якими позивач як зобов'язана особа для виконання окремих робіт залучав іншу особу - ПП «Проект-Інвест». Проаналізувавши та співставивши усі зібрані в цій справі документи, в тому числі оборотно-сальдові відомості, картки рахунків, первинні документи та зведені дані по вартості виконаних та переданих робіт по контрагенту ПП «Проект-Інвест», ТОВ «СІД», ТОВ «Гал-Всесвіт», простежується очевидна економічна мета та доцільність існування таких правовідносин, позаяк, ціна реалізації послуг/робіт позивачем на користь третіх осіб є більшою від тієї, за якою вони придбавалися в субпідрядника ПП «Проект-Інвест», тобто за рахунок цього позивач міг отримувати певний дохід.

Суд апеляційної інстанції враховує, що апелянт у апеляційній скарзі вказує, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25.03.16 р. по справі № 464/2014/16-к, визнано винним директора ПП «Проект Інвест» за ч.2 ст.27, ч.1 ст. 205 КК України. Зокрема Сихівським районним судом при винесенні вищезазначеного вироку встановлено, що у співучасті з невстановленими особами директор ПП «Проект Інвест» ОСОБА_2 вчинила фіктивне підприємництво, з метою прикриття незаконної діяльності (а.с. 18 Т.3).

Однак, з цього приводу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Проект-Інвест», виходячи з наявності первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом. Такі документи складені за результатами проведених операцій з дотриманням вимог законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Фактичні обставини об'єктивно засвідчують правомірність віднесення відповідних сум до складу валових витрат та податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Як видно зі змісту вироку від 25.03.2016 року в справі №464/2014/16-к, яким обвинувачену (засновника та директора ПП «Проект Інвест» ОСОБА_2 з 31.12.2014 р.) визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, встановлено, що у грудні 2014 року така здійснила реєстрацію на себе ПП «Проект Інвест» (), з метою прикриття незаконної діяльності та використання зазначеного суб'єкта господарювання для створення видимості фінансово-господарської діяльності. Укладаючи угоду дана особа добровільно визнала себе винуватою у висунутих звинуваченнях.

Слід зазначити, що обвинуваченим в межах даної справи виступала ОСОБА_2, яка стала засновником та керівником ПП «Проект Інвест» лише 31.12.2014 року, внаслідок придбання корпоративних прав та зміни посадових осіб, а господарські відносини між позивачем та зазначеним контрагентом мали місце в жовтні-грудні 2014 року (остання операція 26.12.2014 року відповідно до податкової накладної № 346). В свою чергу, в межах кримінальної справи № 464/2014/16-к діяльність ПП «Проект Інвест» в період вчинення господарських операцій між зазначеним контрагентом та позивачем не досліджувалась.

З матеріалів справи видно, що на час вчинення господарських операцій між позивачем та ПП «Проект Інвест», керівником останнього був ОСОБА_5. Щодо вказаної особи відсутні обвинувальні вироки суду щодо фіктивної підприємницької діяльності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскарженого позивачем ППР від 16.01.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 160435 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 128348 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 32087 грн. (тобто по взаєморозрахунках з ПП «Проект-інвест»), а також про протиправність оскарженого позивачем ППР від 16.01.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ПДВ на суму 178261,25 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 142609 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 35652,25 грн. (тобто по взаєморозрахунках з ПП «Проект-інвест»).

Відносно господарських відносин позивача з контрагентом ТОВ «Агросмарт-70», то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно матеріалів адміністративної справи між позивачем та ТОВ «Агросмарт-70» було укладено договір на виконання робіт № 06/01 від 06.01.2015 р.. Згідно п.1.1 договору ТОВ «ДОМУС ЕЛІТ» як замовник доручає і оплачує, а ТОВ «Агросмарт-70» як підрядник приймає на себе зобов'язання виконати роботи з виготовлення і монтажу настилу з візком на об'єкті мийка транспортних засобів по вул. Стрийській у м. Львові на суму 500000 грн. (а.с. 49 Т.2).

На підтвердження виконання вказаних договірних зобов'язань позивачем надано суду документи за період січня-березня 2015 року (акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість робіт, платіжні доручення, податкові накладні) (а.с. 49-96 Т.2).

Із досліджених судом договору № 06/01 від 06.01.2015 р. та документів щодо господарських взаємовідносин між позивачем і контрагентом ТОВ «Агросмарт-70» видно, що усі ці документи від імені ТОВ «Агросмарт-70» підписані директором ОСОБА_6.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що будь-які документи мають силу первинних документів і можуть бути використані для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарських операцій.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.06.2016 року в справі №464/4809/16-к встановлено факт фіктивного створення ТОВ «Агросмарт-70» без мети здійснення реальної діяльності. Так, згідно цього вироку суду, який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_6 переслідуючи корисливу мету та для реалізації своїх злочинних намірів 17.08.2014 р. створив ТОВ «Агросмарт-70» та призначив себе на посаду директора, достовірно знаючи, що не буде здійснювати організаційно-розпорядчі функції керівника, а лише документально буде числитися службовою особою. Цим вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2, 3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України.

Отже, вказаним вироком суду від 29.06.2016 року встановлено факт фіктивності господарської діяльності ТОВ «Агросмарт-70». Вказана обставина не може залишитися неврахованою належним чином під час судового розгляду у даній адміністративній справі, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи встановлений вироком суду факт фіктивної діяльності контрагента ТОВ «Агросмарт-70», колегія суддів приходить до висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані платником податків, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Отже, позивач має право розраховувати на ті податкові вигоди, визначені чинним законодавством України, які пов'язані з реальним здійсненням господарської діяльності та їх належним документуванням у контексті вимог податкового законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо протиправності оскарженого позивачем ППР від 16.01.2016 року № 000052200 в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ПДВ на суму 31772,50 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 25418 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 6354,50 грн. (тобто по взаєморозрахунках з ТОВ «Агросмарт-70»).

З врахуванням наведеного вище суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржену відповідачем постанову суду першої інстанції від 27.10.2016 року слід скасувати частково, а саме, в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2016 року, та прийняти в цій частині нову постанову про часткове визнання протиправним і скасування цього ППР, тобто на суму 178261,25 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 142609 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 35652,25 грн. (по взаєморозрахунках з ПП «Проект-інвест»).

У решта частині постанову суду першої інстанції, тобто щодо ППР від 16.01.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМУС ЕЛІТ» до Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - скасувати частково, а саме, в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 16 січня 2016 року, та прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 16 січня 2016 року в частині 178261,25 грн., в тому числі 142609 грн. за основним платежем та 35652,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

У задоволенні решта позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМУС ЕЛІТ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 16 січня 2016 року - відмовити.

У решта частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: В.В. Святецький

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови виготовлено 27.03.2017 року.