Справа № 826/15098/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 березня 2017 року № 826/15098/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій протиправними та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» (надалі - ТОВ «СВ Фінанс», позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг), за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа) про визнання протиправними дій та скасування розпорядження від 30.08.2016 р. №2017.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що укладений позивачем із ОСОБА_1 договір за правовою природою є договором купівлі-продажу права вимоги, метою якого є передання прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а не договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Таким чином, відповідачем фактично перевищено свої повноваження, та визнано в позасудовому порядку договір про відступлення права вимоги договором факторингу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, у письмових запереченнях зазначив, що оскільки ОСОБА_1 не є банком або іншою фінансовою установою, які відповідно до законодавства мають право здійснювати факторингові операції, тобто не може бути фактором за договором, то товариство відповідно до вимог глави 73 Цивільного кодексу України не мало право відступати йому своє право грошової вимоги до третьої особи, набуте за договором факторингу.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

До Нацкомфінпослуг надійшов лист-повідомлення від ОСОБА_2 від 01.03.2016 р. про факт неправомірних дій з боку ТОВ «СВ Фінанс».

З метою належного розгляду вказаного питання, відповідачем направлено на адресу позивача вимогу від 18.03.2016 р. про надання інформації та документів.

За результатами розгляду документів Нацкомфінпослуг встановлено наступне: між ТОВ «УніКредит Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит від 23.06.2008 року № MRTG - 35, згідно якого ОСОБА_2 отримано грошові кошти у сумі 1 113 491,00 доларів США на строк 108 місяців зі сплатою процентів 11,00 % річних та з метою виконання зобов'язань за кредитним договором, між цими ж сторонами укладено іпотечний договір № MRTG - 35/8 від 23.06.2008 року.

Між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «СВ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит 19.05.2015 р. № MRTG - 35 від 23.06.2008 року, укладеного між ТОВ «УніКредит Банк» та ОСОБА_2, згідно ПАТ «Укрсоцбанк» відступив, а ТОВ «СВ ФІНАНС» набув права вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG - 35 від 23.06.2008 року, укладеного між ТОВ «УніКредит Банк» та ОСОБА_2

Також, 19.05.2015 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «СВ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором №MRTG -35/S від 23.06.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрованим в реєстрі за №6860, що забезпечує виконання умов Договору про іпотечний кредит № MRTG - 35 від 23.06.2008 року.

Також, 19.05.2015 ТОВ «СВ ФІНАНС» з громадянином України ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG - 35 від 23.06.2008 р. та Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором №MRTG -35/S від 23.06.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрованим в реєстрі за №6860, згідно яких до ОСОБА_1 переходять всі права вимоги TOB «СВ ФІНАНС» за Договором про іпотечний кредит № MRTG - 35 від 23.06.2008 року та Іпотечним договором № MRTG - 35/S від 23.06.2008 року відповідно.

За результатами розгляду поданих матеріалів 08.08.2016 р. начальником інспекційного відділу нагляду за фінансовими компаніями департаменту регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими компаніями Нацкомфінпослуг Шереметою Вячеславом Осиповичем складено акт №61/16/4-08 про правопорушення, вчинені ТОВ «СВ ФІНАНС» на ринку фінансових послуг.

Згідно вказаного Акту товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме:

- частини другої статті 2 Закону, відповідно до якої, фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності;

- частини п'ятої статті 5 Закону, відповідно до якої, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону;

- пункту 14 розділу І положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року №41, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.09.2003 року за № 797/8118, відповідно до якого вимоги, установлені законодавством України щодо діяльності, пов'язаної з наданням відповідних видів фінансових послуг, повинні виконуватися фінансовою установою протягом усього строку перебування в Реєстрі.

Нацкомфінпослуг розпорядженням від 30.08.2016 р. №2027 зобов'язала позивача вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, зазначеного в резолютивній частині цього розпорядження, та повідомити Нацкомфінпослуг про вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін до 20.09.2016 р. включно.

Оцінюючи подані сторонами докази за правилами ст. 86 КАС України, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно пунктів 1, 2, 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011. №1070 (далі-Положення) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

У своїй діяльності відповідач керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Нацкомфінпослуг є здійснення, в межах своїх повноважень, державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері, а також захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним розпорядженням зобов'язано ТОВ «СВ ФІНАНС» вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, зазначеного в констатуючій частині цього розпорядження, та повідомити Нацкомфінпослуг про вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін до 20.09.2016 включно.

Зокрема, в розпорядженні зазначено, що оскільки Договором №1 передбачено право наступного відступлення права вимоги третій особі, то воно повинно здійснюватись відповідно до положень глави 73 ЦК.

Враховуючи те, що за Договором №2, за яким відбулось наступне відступлення Товариством (фактором) права грошової вимоги ОСОБА_1, то воно повинно здійснюватись відповідно до положень глави 73 ЦК.

Оскільки ОСОБА_1 не є банком або іншою фінансовою установою, які відповідно до закону мають право здійснювати факторингові операції, тобто не може бути фактором за Договором №2, то Товариство, відповідно до вимог глави 73 ЦК, не мало права відступити або зобов'язатись відступити ОСОБА_1 своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) набуте за Договором №1.

Суд погоджується з вказаними доводами відповідача виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон), відносини, що виникають у зв'язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону, фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 4 Закону, фінансовими вважаються послуги з факторингу.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 06.02.2014 р. № 352 про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231, зареєстрованого Міністерством юстиції України 03.03.2014 за №342/25119, Нацкомфінпослуг постановила віднести до фінансової послуги факторингу сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Згідно з частиною п'ятою статті 5 Закону, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону.

Відповідно до статті 350 Господарського кодексу України, загальні умови та порядок здійснення факторингових операцій визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України та національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно статті 1077 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1079 ЦК, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до статті 1083 ЦК, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2015 між позивачем (Первісний Кредитор) та громадянином України ОСОБА_1 (Новий Кредитор), укладено договір про відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит № МКТС-35 від 23.06.2008 (далі - Договір № 2).

Згідно пункту 1 розділу Договору №2, за цим Договором Первісний Кредитор відступає, а Новий кредитор набуває права вимоги за Договором кредиту №МКТО- 35 від 23.06.2008 р., укладеним 19.05.2015 р. зі всіма договорами про внесення змін (далі - Кредитний договір), укладеним між Первісним кредитором та ОСОБА_2 (далі - Боржник).

Відповідно до пункту 2 Договору №2, до Нового кредитора переходять всі права Первісного кредитора за Кредитним договором в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги, включаючи, але не обмежуючись: право вимоги повернення отриманих коштів, право вимоги отримання нарахованих та несплачених процентів в розмірі, передбаченому Кредитним договором, інші платежі, передбачені умовами Кредитного договору. Станом на момент укладання та підписання даного Договору заборгованість Боржника перед Первісним кредитором за Кредитним договором становить 1130901,14 доларів США: - за кредитом 937101,15 доларів США; - за нарахованими процентами 193799,99 доларів США.

Згідно пункту 3 Договору № 2 за відступлене право вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошову суму в розмірі 4600000 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ.

Відповідно до пункту 4 Договору №2, права вимоги вважаються відступленими Новому кредитору після зарахування отриманих від Нового кредитора грошових коштів на розрахунковий рахунок Первісного кредитора, в порядку передбаченому пунктом 3 цього Договору. Після переходу прав вимоги до Нового кредитора останні стає новим кредитором по відношенню до Боржника та набуває відповідні права вимоги.

Згідно пункту 5 Договору №2, в день повної сплати Новим кредитором Первісному кредитору грошових коштів, передбачених пунктом 3 даного договору, Первісний кредитор зобов'язаний передати Новому кредитору оригінали Кредитного договору, додаткових угод, додатків до них. Підписанням цього договору сторони погоджуються, що вказаних договорів достатньо для підтвердження зобов'язань Боржника за Кредитним договором. Зазначені цьому пункті документи передаються за Актом приймання - передачі документів, в момент фактичної передачі зазначених документів за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього Договору. В строк до 5 (п'яти) календарних днів з моменту переходу права вимоги до Нового кредитора, останній та первісний кредитор зобов'язуються укласти договір відступлення за договором забезпечення, яки визначений в пункті 9.2 цього Договору.

Відповідно до пункту 9.2 Договору № 2, станом на день укладання цього договору, Кредитний договір забезпечений іпотекою за Договором іпотеки № МКТО- 35/S від 23.06.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Русанюком З.З. зареєстровано в реєстрі за №6861.

Згідно пункту 6 Договору №2 Первісний кредитор зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту переходу до Нового кредитора права вимоги повідомити Боржника про відступлення прав вимог за Кредитним договором на користь Нового кредитора, шляхом направлення Боржнику рекомендованих листів на адресу, зазначену в Кредитному договорі, або вручення особисто уповноваженому представнику Боржника під підпис письмових повідомлень про відступлення прав за Кредитним договором на користь Нового кредитора, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.

Відповідно до пункту 19 Договору № 2, з моменту переходу прав Новий кредитор може розпоряджатися Правами вимоги на власний розсуд, в тому числі й відступати (продавати) права вимоги будь-яким третім особам.

Згідно інформації, внесеної до Державного реєстру фінансових установ, який веде Нацкомфінпослуг, позивач має статус фінансової установи. Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 493 від 12.08.2014 р. та додаток до нього з правом надання фінансових послуг в тому числі факторинг.

Інформація про громадянина України ОСОБА_1 до Державного реєстру фінансових установ, що веде Нацкомфінпослуг, не вносилась. ОСОБА_1 статусу фінансової установи не набував, ліцензій та/або інших дозволів на надання фінансових послуг не отримував.

Оскільки Договором № 1 передбачено право наступного відступлення фактором права грошової вимоги третій особі, то воно повинно здійснюватись відповідно до положень глави 73 ЦК.

Враховуючи те, що за Договором №2, за яким відбулось наступне відступлення позивачем (фактором) права грошової вимоги ОСОБА_1, то воно повинно було здійснюватись відповідно до положень глави 73 ЦК.

Оскільки ОСОБА_1 не є банком або іншою фінансовою установою, які відповідно до закону мають право здійснювати факторингові операції, тобто не може бути фактором за Договором № 2, то позивач, відповідно до вимог глави 73 ЦК, не мав права відступати або зобов'язатись відступити ОСОБА_1 своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), набуте за Договором № 1.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги глави 73 ЦК, здійснивши свою діяльність всупереч частини п'ятої статті 5 Закону та без урахування норм законів України, які встановлюють особливості її діяльності.

Відповідно до вимог пунктів 10 та 12 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Нацкомфінпослуг у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 40 Закону, Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження винесене відповідачем з підстав та у межах повноважень, передбачених чинним законодавством, а отже, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов