Справа № 812/350/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 березня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/350/14

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Северіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганську справу за адміністративним позовом Луганської обласної організації «Партія захисників ОСОБА_2» до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання дій неправомірними, скасування рішення від 17.12.2013 № Х-031/2013 та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Луганської обласної організації «Партія захисників ОСОБА_2» до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому позивач просить визнати дії відповідача щодо прийняття оскарженого рішення від 17.12.2013 неправомірними, скасувати рішення відповідача від 17.12.2013 № Х-031/2013, зобовязати відповідача повторно розглянути скаргу позивача від 17.12.2012 № 413 у відповідності до вимог чинного законодавства.

07 лютого 2014 року до суду надійшло клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, в якому відповідач посилається, що згідно з частиною 7 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Оскаржене рішення ВКДКА № Х-031/2013 прийнято 17.12.2013, вручено позивачу 30.12.2013. Адміністративний позову щодо скасування рішення від 17.12.2013 № Х-031/2013 подано до суду 21.01.2014. Отже, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання, вважає, що строк звернення до суду з позовом ним не пропущено.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив розглянути справу без його участі.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 7 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Судом установлено, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17.12.2013 № Х-031/2013 позивач отримав 30.12.2013 (арк. справи 11). До суду з адміністративним позовом позивач звернувся 21.01.2014. Таким чином, позивачем було пропущено строк, встановлений частиною 7 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Однак, суд бере до уваги, що скаржник не був присутній при розгляді його скарги 17.12.2013 та винесенні рішення за наслідками її розгляду, отримав оскаржене рішення 30.12.2013.

Також при вирішенні клопотання суд керується практикою Європейського суду з прав людини. В рішеннях по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до суду поважними, у звязку з чим клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про залишення без розгляду адміністративного позову Луганської обласної організації «Партія захисників ОСОБА_2» до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання дій неправомірними, скасування рішення від 17.12.2013 № Х-031/2013 та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2014 року.

СуддяОСОБА_3