Справа № 401/552/16-а (2-а/401/34/16)
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 березня 2017 року м. Київ К/800/8265/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., розглянувши матеріали касаційної скарги Світловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Світловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року.

Після дослідження змісту оскаржуваного судового рішення приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв'язку з тим, що ним не усунуто її недоліки.

Повертаючи апеляційну скаргу апеляційний суд виходив з того, що Управлінням Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, копію якої отримано ним 06 квітня 2016 року, а саме, не надано документа про сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічна позиція викладена у статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від сплати цього збору, відстрочення чи розстрочення такої сплати.

1 вересня 2015 року набрали законної сили зміни до Закону України «Про судовий збір», що були чинними на час прийняття апеляційним судом рішення, відповідно до яких державні органи більше не належали до переліку тих, хто звільнявся від сплати судового збору.

У відповідності до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені відповідачем обставини не підтверджені достатніми доказами та не свідчать про такий майновий стан, за якого він позбавлений можливості сплатити судовий збір у вказаному розмірі, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2016 року. Обмежене фінансування бюджетної установи не є належною правовою підставою для звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Таким чином, з аналізу вказаної норми слідує, що касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суд вбачає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку по справі.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Світловодського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравцов О.В.