Справа № 813/2350/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Справа № 876/3505/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року про зупинення провадження по справі № 813/2350/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про поновлення на роботі,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції позивача наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.06.2016 року №1498 о/с Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 13.07.2016 року №198 о/с Про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2016 року по день винесення постанови про поновлення на роботі з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про поновлення на роботі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та направити справу для продовження розгляду справи по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач покликається на те, що службове розслідування та його висновки не можуть бути доказовою базою для вирішення адміністративної справи, оскільки позивач оскаржує наказ т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області № 1075 від 11 травня 2016 року про проведення службового розслідування відносно підполковника поліції ОСОБА_1

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено те, що ОСОБА_1 звільнено за результатами службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни працівниками Стрийського ВП ГУНП та відкриття прокуратурою Львівської області кримінального провадження №0000068, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.01.2017 року у справі №456/1862/16-к призначено справу до судового розгляду, у звязку з надходженням від прокуратури Львівської області кримінального провадження за обвинувальним актом №0000068.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі №456/1862/16-к розглядаються матеріали кримінального провадження №0000068, які стали підставою для призначення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та звільнення його, за результатами розгляду цієї кримінальної справи можуть бути встановлені преюдиційні для адміністративної справи обставини. Тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції вирішив зупинити провадження у справі, до набрання законної сили рішенням Стрийського міськрайонного суду у справі № 456/1862/16-к.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі з огляду на наступні обставини.

Так, ст.156 КАС України містить вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі.

Дана стаття спрямована на те, щоб обставини, які об'єктивно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства у певній справі і мають об'єктивний характер, не вважалися такими, що тягнуть за собою порушення строків розгляду справи, встановлених КАС України. Водночас вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд з власної ініціативи може зупинити провадження у справі, сприяє забезпеченню доступу до суду учасників процесу.

За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, згідно з наведеними процесуальними приписами, зупинення провадження в адміністративній справі є тимчасовим припиненням вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв'язку з обставинами, що перешкоджають розгляду справи до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи та заявленого клопотання.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутні будь які, як обовязкові так і факультативні підстави для зупинення провадження у справі.

Посилання суду першої інстанції на п. 3 ч. 1 ст.156 КАС є помилковим, оскільки наявність кримінального провадження щодо позивача, за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, не є в даному випадку підставою для застосування п.3 ч.1 ст.156 КАС, оскільки оскаржувані накази стосуються проходження ОСОБА_1 публічної служби, з якої позивач був звільнений в дисциплінарному порядку, а не у звязку з притягненням до кримінальної відповідальності.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що наказом від 24.06.2016 року № 1498 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обовязків, а не за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Таким чином, апеляційний суд проходить до переконання в тому, що доведеність вини позивача у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України при розгляді вказаної справи не має жодного значення, оскільки суд оцінює законність дій відповідача на час прийняття оскаржуваних наказів, і на той час вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України доведена не була.

Крім того, встановлюючи скорочені строки розгляду справ щодо звільнення з публічної служби, законодавець підкреслює особливу значимість цих справ та необхідність захисту порушених прав у найкоротший термін.

Суд першої інстанції, зупинивши провадження у справі, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

У справі Беллет проти Франції Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод також гарантується право на розгляд справи судом у розумні строки. Так, Європейським судом з прав людини встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі Странніков проти України, де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі розумності строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставного зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, має право скасувати таку ухвалу і направити справу для продовження розгляду

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року про зупинення провадження у справі слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 199, 202, 204, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року про зупинення провадження у справі № 813/2350/16 скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про поновлення на роботі, направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2

Повний текст складено 30.03.2017 року