Справа № 823/6/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року справа № 823/6/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства «Жашківський машинобудівний завод» публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» до Уманської обєднаної державної податкової інспекції (Жашківське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось дочірнє підприємство «Жашківський машинобудівний завод» публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (далі - позивач) до Уманської обєднаної державної податкової інспекції (Жашківське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач), у якій просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-385-23 від 02.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що органи фіскальної служби згідно вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не мають повноважень на стягнення сум недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тобто, надіславши вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-385-23 від 02.11.2016 Уманська обєднана державна податкова інспекція (Жашківське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області перевищила межі своїх законних повноважень. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства України не приймалось та не направлялось податкове повідомлення-рішення про стягнення заборгованості в розмірі 208 346 грн. 61 коп. Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно довідки № 33/-23-11-23 у нього станом на 13.06.2016 відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та внесків.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, направив на адресу суду клопотання, яким просив здійснювати розгляд справи без його участі. В письмових запереченнях на адміністративний позов Уманська обєднана державна податкова інспекція (Жашківське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області просила в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Крім того, в запереченнях вказано, що протягом 2013-2016 років позивачем сплачувались суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з порушенням граничних строків такої сплати визначеної Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що і стало причиною прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-385-23 від 02.11.2016.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у звязку з прибуттям не всіх осіб, що беруть участь у справі та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Протягом 2013-2016 років позивачем сплачувались суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з порушенням граничних строків такої сплати визначеної Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

У звязку з порушенням строків сплати, у вересні 2016 року відповідачем до позивача було застосовано штрафні санкції за кожен випадок порушення перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, 16.09.2016 було прийнято 24 рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме № НОМЕР_1 на суму 6 679 грн. 49 коп., № НОМЕР_2 на суму 5 671 грн. 19 коп., № НОМЕР_3 на суму 5 784 грн. 74 коп., № НОМЕР_4 на суму 5 429 грн. 68 коп., № НОМЕР_5 на суму 6 694 грн. 93 коп., № НОМЕР_6 на суму 5 695 грн. 77 коп., № НОМЕР_7 на суму 6 702 грн. 72 коп., № НОМЕР_8 на суму 11 079 грн. 60 коп., № НОМЕР_9 на суму 12 528 грн. 05 коп., № НОМЕР_10 на суму 12 365 грн. 45 коп., № НОМЕР_11 на суму 9 546 грн. 79 коп., № НОМЕР_12 на суму 5 190 грн. 37 коп., № НОМЕР_13 на суму 14 354 грн. 41 коп., № НОМЕР_14 на суму 15 943 грн. 31 коп., № НОМЕР_15 на суму 14 979 грн. 39 коп., № НОМЕР_16 на суму 11 836 грн. 18 коп., № НОМЕР_17 на суму 3 456 грн. 42 коп., № НОМЕР_18 на суму 7 596 грн. 25 коп., № НОМЕР_19 на суму 7 272грн. 48 коп., № НОМЕР_20 на суму 15 270 грн. 54 коп., № НОМЕР_21 на суму 3 269 грн. 28 коп., № НОМЕР_22 на суму 904 грн. 05 коп., № НОМЕР_23 на суму 5 771 грн. 03 коп., № НОМЕР_24 на суму 5 131 грн. 30 коп., загальна сума склала 208 346 грн. 61 коп.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» відповідачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.11.2016 № Ю-385-23 про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 208 346 грн. 61 коп., у тому числі з них 36 743 грн. 16 коп. - недоїмка зі сплати єдиного внеску та 171 603 грн. 45 коп. - штраф.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року.

Платниками єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 вищевказаного закону, є підприємства установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Єдиний внесок, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», нараховується для платників, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 та частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Частиною 7 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 9 вказаного закону єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобовязаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Відповідно до частини 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум;

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (ч. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»).

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Аналогічні положення закріплені також в Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція).

У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції (абзац 2 пункт 2 розділ VI Інструкції).

Відповідно до пунктів 3-4 розділу VI Інструкції фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень, і, окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обовязок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вона є виконавчим документом. Сума боргу у ній проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

Фіскальний орган веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у фіскальному органі. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у фіскальному органі.

Як свідчать дані інформаційної системи Уманської обєднаної державної податкової інспекції (Жашківське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, станом на 31.10.2016 у позивача обліковувалася заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 208 346 грн. 61 коп.

Доводи позивача, стосовно того, що нарахування єдиного внеску має здійснюватися виключно за наслідками відповідної перевірки, спростовується вищенаведеними нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI.

Зокрема, ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI визначена сфера правового регулювання цього Закону, а саме дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

При цьому, ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Тому, твердження позивача щодо необхідності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про стягнення з позивача суми заборгованості в розмірі 208 346 грн. 61 коп. є безпідставними, оскільки вказаними вище нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464-VI передбачено прийняття саме вимоги щодо сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Щодо тверджень позивача про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів та внесків станом на 13.06.2016, суд зазначає про таке.

Відповідно довідки Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про відсутність заборгованості з податків і зборів (обовязкових платежів), що контролюються органами доходів і зборів № 33/23-11-23 станом на 13.06.2016 у позивача відсутня заборгованість.

Проте, з матеріалів справи, судом встановлено, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, які стали підставою для прийняття оскаржуваної вимоги від 02.11.2016 контролюючим органом винесені 16.09.2016, тому твердження позивача, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.11.2016 № Ю-385-23 з цієї підстави є протиправною та підлягає скасуванню є необгрунтованим.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись статтями 14, 41, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель