Справа № 521/20387/16-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/72/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону капітана поліції УПП в м. Одеса ОСОБА_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону капітана поліції УПП в м. Одеса ОСОБА_1 про скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 24.11.2016р. Інспектором патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону капітаном поліції УПП в м. Одеса ОСОБА_1 було винесено постанову АР № 167447 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Однак така постанова на його думку є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не скоював, а викладені у такій постанові обставини, щодо того, що він нібито проїхав перехрестя, здійснивши лівий поворот, рухаючись по вул. Черняховського на вул. Фонтанська дорога в м. Одесі в зоні дії дорожнього знаку 4.12 чим порушив п.п. 8.4 ПДР України, не відповідають дійсності, тому що він рухався по вул. Проспект Адміральський і на перехресті з вул. Фонтанська дорога, здійснив поворот праворуч, чим не порушив жодного з існуючих правил дорожнього руху. Інспектор з усього потоку транспортних засобів зупинив саме його, пояснив при цьому підстави зупинки його транспортного засобу та не надавши жодного доказу правопорушення пішов до службового автомобіля де і виніс постанову по справі.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив скасувати постанову серії АР№167477 від 24.11.2016р. по справі про адміністративне правопорушення порушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В судове засідання позивач нез»явився, сповіщений належним чином. Надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки винесена ним постанова серії АР № 167447 від 24.11.2016р. у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, докази на підтвердження обставин справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

З даної суду копії постанови вбачається, що позивач, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», номерного знаку в постанові про адміністративне правопорушення інспектором зазначено не було, 24.11.2016 року о 07:30 год. в м. Одеса з вул. Черняховського кут вул. Фонтанська дорога здійснив поворот ліворуч в зоні дії державного знаку 4.1 «Рух прямо», чим порушив п.п.8.4 Правил дорожнього руху.

Натомість позивач стверджує, що він, 24.11.2016р. року рухався по вул. Проспект Адміральський в м.Одесі і на перехресті з вул. Фонтанська дорога, здійснив поворот праворуч, чим не порушив жодного з існуючих правил дорожнього руху, проте був зупинений інспектором патрульної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак будь-яких доказів, щодо правомірності винесеного відповідачем рішення до суду не надавалося.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які свідчили б про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, його винність у вчиненні такого порушення, суду не надано.

Окрім того, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина 2статті 33 цього Кодексу).

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята інспектором патрульної служби за відсутності належних та допустимих доказів, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином оцінюючи зібрані по справі докази а також викладені вище правові положення в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 7, 9 -11, 41, 69, 71, 86, 94, 159, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону капітана поліції УПП в м. Одеса ОСОБА_1 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 167477 від 24.11.2016р., складену у відношенні ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення постанови, мають право оскаржити постанову протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий І.А.Мазун