Справа № 826/7893/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м. Київ К/800/56224/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ТОВ «Софіт-Люкс» (далі - Товариство) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - Митниця) про визнання дій протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості товару від 4 березня 2014 року № 100250001/2014/000061/2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці про корегування митної вартості від 4 березня 2014 року № 100250001/2014/000061/2. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариством згідно митної декларації від 4 березня 2014 року № 100250001/2014/008610 подано Митниці до митного оформлення товар «лампи газорозрядні-люмінесцентні з термокатодом, двоцокольні (напругою до 250В), побутові, не для вибухонебезпечних середовищ: T5 4W/54 G5-500 шт., T5 6W/54 2000 шт., T5 8W/54 G5-8000 шт., T5 13W/33 G5-2000 шт., T5 15W/33 G 13 - 1200 шт., T8 15W/54 G13-5000 шт., T8 30W/54 G13-6000 шт., T5 8W/54 G5-5000 шт., T5 13W/33 G5-1000 шт., T5 13W/54 G5-10000 шт., T5 21W/54 G5-3000 шт., T8 15W/54 G13-10000 шт., T8 30W/54 G13-8500 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO., LTD.».

Митна вартість товару задекларована позивачем із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору).

За результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, без проведенням процедури консультацій, Митницею винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 4 березня 2014 року № 100250001/2014/000061/2, яким скориговано митну вартість вказаного товару на рівні 0,4822 доларів США/одиницю.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що використані декларантом при митному оформленні відомості підтверджені документально, визначені кількісно і достовірно, а всі складові митної вартості, які обов'язкові при її обчисленні, містяться у поданих до Митниці документах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 МК України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, за наслідками подання Товариством митної відповідачем витребувано нього додаткові документи для підтвердження митної вартості ввезеного товару, зокрема: прейскуранти (прайс-лист) виробника товару; копію МД країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; виписки про вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші документи для підтвердження заявленої митної вартості (за бажанням).

За результатами отримання повідомлення митниці про необхідність надання додаткових документів, позивачем, електронним повідомленням від 4 березня 2014 року № Р215621А-6Е71-404В-8ВВ8-3505023В0365, надано наступні документи: виписку з бухгалтерської документації від 4 березня 2014 року, прайс-лист виробника та продавця товару, калькуляцію виробника, експертний висновок.

За наслідками подання позивачем зазначених документів, Митницею винесене рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 4 березня 2014 року № 100250001/2014/000061/2, яке обґрунтовано тим, що відповідно до поданих товариством документів, а саме: у наданому прайс-листі виробника «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO., LTD» не зазначено одиницю виміру товару, термін дії, також зазначено асортимент та ціну товару, що стосується конкретної поставки. Крім того, відповідач посилається на той факт, що документи позивача містять розбіжності, так пункт 2.1 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 8 січня 2014 року № 08/01/2014, який надано до митного оформлення, передбачено, що виконавець організовує перевезення і здійснює ТЕО перевезень замовника за заявками, які декларант не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що посилання митного органу на відсутність заявок на перевезення, передбачених пунктом 2.1 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 8 січня 2014 року № 08/01/2014, є безпідставним, оскільки пунктом 8.5 даного договору передбачено, надання заявок за допомогою електронних засобів зв'язку, письмово або в усній формі, зазначення положення договору контролюючим органом до уваги не прийнято не перевірено, а факт подання усних заявок не спростовано.

Стосовно інформації, зазначеної в прайс-листі, суди правильно зазначили, що вказаний документ містить в собі: назву компанії, що здійснює продаж товарів; моделі товару; вартість товару; країну виробництва; умови поставки товару тощо.

Наданий відповідачу прайс-лист не містить жодного посилання на те, що він розповсюджується лише на позивача, а чинним законодавством не передбачений необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на те, що жодна інформація, викладена в досліджуваному прайс-листі не суперечить його суті.

Отже, в наданих декларантом документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар, а суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема у постановах від 30 червня 2015 року (справа 21-591а15), 31 березня 2015 року (справи 21-127а15 та 21-53а15) і колегія суддів бере її до уваги.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді