Справа № 822/2027/16
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2027/16

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

23 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Центральної атестаційної комісії №1 Апарату Національної поліції щодо проведення атестації ОСОБА_2 - старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу у Рівненській області управління з обслуговування Волинської, Рівненської та Житомирської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України; визнано протиправними і скасовано рішення Центральної атестаційної комісії №1 Апарату Національної поліції України від 12 серпня 2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00024491.0043532, про визнання ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді; визнано протиправним і скасовано Наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №155 від 26 жовтня 2016 року про звільнення ОСОБА_2 з посади старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу у Рівненській області управління з обслуговування Волинської, Рівненської та Житомирської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"; поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу у Рівненській області управління з обслуговування Волинської, Рівненської та Житомирської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України з 27 жовтня 2016 року; стягнуто з ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.10.2016 по 26.01.2017 в розмірі 20834 (двадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 32 коп., за відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів; постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на службі та виплати йому середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7020 (сім тисяч двадцять) грн. 26 коп. (з відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів) допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач - Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги апелянт вказав на неповне з'ясування обставин у справі, та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Також апелянтом зазначено, що відповідач діяв у межах встановлених чинним законодавством.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, та врахувавши ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2017 року про виправлення описки, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з березня 2003 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України.

2 липня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII, який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до п.9 розд.11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Частиною 1 ст.48 Закону №580-VIII визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до Наказу голови Національної поліції України №58 о/с "По особовому складу Департаменту протидії наркозлочинності" від 07.11.2015 року ОСОБА_2, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, було призначено в порядку переатестування на посаду старшого оперуповноваженого третього територіального управління (з обслуговування Волинської, Житомирської та Рівненської областей).

12.08.2016 Центральною атестаційною комісією №1 Апарату НП прийнято стосовно позивача рішення: " займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", про що свідчить розділ IV атестаційного листа.

Згідно з Протоколом ОП №15.00024491.0043532 від 12.08.2016 року, підставами для прийняття рішення щодо невідповідності займаній посаді ОСОБА_2 були: "низькі результати тестування. Низький рівень теоретичних знань та професійних якостей".

На підставі рішення атестаційної комісії, начальник Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції наказом №155 о/с від 26.10.2016 року "По особовому складу" звільнив зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу у Рівненській області управління з обслуговування Волинської, Рівненської та Житомирської областей, відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що дії посадових осіб відповідачів щодо призначення та проведення атестування позивача вчинені з порушенням вимог Закону України "Про Національну поліцію"та Інструкції № 1465, та прийняте в результаті цих дій рішення атестаційної комісії не може мати жодних правових наслідків для позивача. А відтак, наказ про звільнення позивача з посади, прийнятий на підставі неправомірних рішень також не відповідає вимогам Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції № 1465, тому підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VIІI (далі - Закон №580-VIІI), який набув чинності 07.11.2015 року.

Так, відповідно до статті 1 Закону №580-VIІI, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIІI встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону № 580-VIІI визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до статті 47 цього Закону призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Статтею 58 Закону № 580-VIІI визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Як встановлено судом першої інстанції з наказу голови Національної поліції України №58 о/с "По особовому складу Департаменту протидії наркозлочинності" від 07.11.2015 року ОСОБА_2 призначено в порядку переатестування на посаду старшого оперуповноваженого третього територіального управління (з обслуговування Волинської, Житомирської та Рівненської областей), за його заявою.

Отже, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VІІІ шляхом видання наказу про призначення за його згодою, з чого слідує, що питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видання наказу про прийняття на службу.

Зі змісту оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції вбачається, що підставою для його прийняття слугувало висновок атестаційної комісії.

Мету та підстави для проведення атестування поліцейських визначено статтею 57 Закону № 580-VІІІ.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 вищезазначеного Закону слідує, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Таким чином, наведені у частині 2 статті 57 Закону № 580-VІІІ, підстави для проведення атестування є вичерпними.

Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

При цьому, кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як-то неналежне виконання службових обов'язків, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Отже, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону № 580-VІІІ.

Як встановлено судом, підставою проведення атестування ОСОБА_2 не було призначення його на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду. Також, судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо. Таке атестування позивача було проведено на підставі частини 1 статті 57 Закону № 580, відповідно до якої тестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Однак, на думку колегії суддів, мета атестування, закріплена у частині першій згаданої статті, не може бути самостійною підставою для проведення атестування, а має перебувати у взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині 2 статті 57 Закону №580.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі Інструкція).

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

В силу вимог пунктів 4 та 5 Розділу 1 Інструкції рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Відповідно до Інструкції атестування поліцейських проводиться у два етапи: тестування та співбесіда.

Порядок організації, підготовки, проведення тестування зазначений у розділі ІV цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 1 розділу ІV тестування проводиться з метою об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності поліцейських за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах в апараті Національної поліції України чи органах поліції.

Пунктом 3 цього розділу Інструкції передбачено складання безпосередніми керівниками атестаційних листів на поліцейських. В атестаційному листі зазначаються наступні відомості про поліцейського, який атестується: результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; володіння іноземними мовами; культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; результати проходження підвищення кваліфікації (п. 7 розділу ІV).

Відповідно до пункту 9 розділу ІV Інструкції прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Пунктом 10 розділу IV Інструкції встановлено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Відповідно до пунктів 11, 12 розділу ІV Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 15 розділу IV, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Слід зазначити, що Інструкція не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

При цьому, пунктом 16 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави вважати, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи невідповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані відносно нього та з врахуванням всіх критеріїв, зазначених в пункті 16 розділу IV Інструкції, а відтак результати співбесіди не можуть бути достатніми умовами для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності займаній посаді.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2016 року позивач проходив атестування, проведене Центральною атестаційною комісією №1 Апарат НП.

Відповідно до атестаційного листа старшого оперуповноваженого ОСОБА_2 за результатами атестування позивач на тестуванні на загальні навички отримав 29 балів із 60 можливих та по професійному тестуванні - 16 бали з 60 можливих.

З наявного в матеріалах справи протоколу ОП № 15.00024491.0043532 від 12.08.2016 року та слідує, що за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення прийнято рішення про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (за результатами головування: за - 4, проти - 0). Підставами для прийняття вказаного рішення зазначено: "низькі результати тестування, низький рівень теоретичних знань та професійних якостей".

Як вбачається з даного протоколу, членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби та інше.

Разом з цим, суд зазначає, що мотиви, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення вказаний протокол не містить. Зокрема, в ньому відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає. А такі критерії, як відсутня мотивація чи довіра в переліку зазначеному в Інструкції, взагалі відсутні.

Також, як видно зі змісту протоколу, в ході проведення співбесіди комісією були досліджені атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларацію про доходи; послужний список (форми №1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" та інформацію з відкритих джерел.

Так, в атестаційному листі позивача, дослідженому судом апеляційної інстанції зазначено, що ОСОБА_2 за час служби в Національній поліції України та в займаній посаді ОСОБА_2 зарекомендував себе професійним та кваліфікованим працівником. ОСОБА_2 працює старшим оперуповноваженим третього територіального управління (з обслуговування Волинської, Житомирської та рівненської областей) ДПН НП України з початку створення Національної поліції, за ним закріплено лінію аналітичної роботи стосовно виконання листів, доручень вказівок і розпоряджень керівництва МВС, Національної поліції та інших органів державної влади. Особисто ОСОБА_2 розглянуто понад 300 контрольних документів. При вирішенні службових завдань проявляє принциповість і наполегливість, дисциплінований та ініціативний. За час роботи у третьому територіальному управлінні ОСОБА_2 не допущено не виконання або неналежне виконання жодного документа, а також порушення дисципліни чи законності. Участі у заходах передбачених пунктами 9, 10, 11 частини другої та частини третьої статті 3 Закону України «Про очищення влади» не приймав. У спілкуванні з громадянами та працівниками відділу ввічливий, тактовний, коректний.

Отже, атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, оскільки безпосередній керівник характеризує його виключно позитивно.

Крім того, позивач має нагороди (заохочення).

Згідно з довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", вартість майна, указаного позивачем в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік указано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ним за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2

Також, у протоколі атестаційної комісії зазначено, що позивачу були поставлені питання, які стосуються професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

Разом з тим, протокол засідання атестаційної комісії та висновок не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача.

Таким чином, матеріали атестування не містять даних, наявність яких виключає можливість проходження позивачем служби в поліції.

Отже, апеляційний суд вважає, що атестаційна комісія в порушення вимог статті 57 Закону № 580 та пункту 16 розділу IV Інструкції не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що Інструкцією № 1465 визначена послідовність дій атестаційних комісій, перелік документів, які мають складатись та досліджуватись, коло критеріїв, за якими особа, яка проходить атестування, визнається такою, що відповідає або не відповідає займаній посаді. При цьому, ні Законом України "Про Національну поліцію", ні Інструкцією № 1465 не наділено членів атестаційних комісій правом вирішувати питання можливості перебування особи на службі в поліції виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід до оцінювання може призвести до прийняття необ'єктивних, необґрунтованих і, як наслідок, неправомірних рішень. Варто також зазначити, що будь-який орган державної влади зобов'язаний Конституцією України діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Неухильне виконання зазначеної норми Основного закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Європейській конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Таким чином, на думку колегії суддів, при проведенні атестування позивача не були дотриманні вимоги Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції № 1465 у зв'язку з чим рішення Центральної атестаційної комісії №1 Апарату Національної поліції України від 12 серпня 2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00024491.0043532, про визнання ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді не може бути законною підставою для прийняття наказу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №155 від 26 жовтня 2016 року про звільнення ОСОБА_2 з посади старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу у Рівненській області управління з обслуговування Волинської, Рівненської та Житомирської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що захисту підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачами і саме при здійсненні ними чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника, є відображенням дій відповідних посадових осіб, можуть бути лише підставою для видання наказу та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, зокрема наявності фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації поліцейський не може виконувати покладених на нього службових обов'язків, а отже, не породжують правових наслідків для позивача і, відповідно, такі акти не порушують прав останнього.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про скасування рішення атестаційної та скасування оскаржуваного наказу.

Згідно з нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Верховний Суд України у своїх рішеннях зазначав, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

А тому, судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.10.2016 по 26.01.2017 в розмірі 20834, 32 грн., з відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів..

Крім того суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на службі та виплати йому середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7020,26 грн. (з відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів) слід допустити до негайного виконання, як того вимагають норми ст. 256 КАС України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення, а тому усі наступні дії щодо проведення атестації позивача, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що входять до предмета доказування та мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає всі підстави для залишення його без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.