Справа № 802/338/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 березня 2017 р. Справа № 802/338/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченко Романа Вікторовича

представника позивача: Оначенко Н.Ф.

представника відповідача: Загороднього В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Оріон"

до: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Оріон" з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю винесеного припису щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви. Додатково зазначила, що п. 22.5 Правил дорожнього руху може застосовуватись у разі перевезення небезпечних вантажів, при цьому повна маса вантажного автомобіля відповідала допустимим нормам.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення. Додатково зазначив, що висновки, які містяться у актах, є обґрунтованими, а тому оскаржуваний припис прийнятий відповідно до чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "ТД"Оріон", на підставі договору оренди автотранспорту, користується транспортним засобом марки MAN 18,284, реєстраційний номер АВ6521ВО. 26.09.2016 року вказаний транспортний засіб перевозив вантаж - тротуарну плитку, по адміністративній дорозі М 21 Житомир - Могилів Подільський, де був зупинений працівниками управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, якими проведено габаритно-ваговий контроль даного автомобіля.

За результатами контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт № 0002075 від 26.09.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, на підставі яких нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування 53,20 євро та акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.09.2016 року АПД №001241.

Також, на підставі вказаних документів та за результатами розгляду справи про правопорушення 18.10.2016 року відповідачем прийнято припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідно до якого у зв'язку із виявленням порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме перевезення вантажу для власних потреб автомобілем МАН н.з. АВ 6521 ВО, вагові параметри якого перевищують нормативні навантаження на одиночну вісь допустимі - 11 тонн, фактичні - 11,850 т., відповідачу запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень.

Даний припис одночасно є предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

В силу положень п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт.

Згідно із ч. 1 п. 31. Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Аналіз викладених норм законодавства, свідчить про те, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами, дозволяється за наявності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснював перевезення великоваговим транспортним засобом з навантаженням на одиночну вісь у 11,85 тонни, замість нормативно допустимих 11 тонн, що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю, актом № 0002075 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Крім того, актом від 26.09.2016 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено, що позивач надавав послуги з перевезення великовагового вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема дозволу, який дає право на рух автодорогами України, виданих компетентними уповноваженими особами у разі перевезення вантажів з перевищенням великовагових обмежень.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням габаритних обмежень без спеціального дозволу. Відтак, припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорті є правомірним та скасуванню не підлягає.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що п. 22.5 Правил дорожнього руху може застосовуватись лише у разі перевезення небезпечних вантажів. Даний пункт встановлює спеціальні та окремі правила здійснення дорожнього перевезення, як небезпечних вантажів, так і руху інших транспортних засобів з перевищенням встановлених вказаним пунктом габаритів, фактичної маси та навантаження на осі.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення, відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович