Справа № 301/1323/16-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Справа № 876/943/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Голови Сілецької сільської ради Кузьми Віктора Юрійовича на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2016 року за позовом генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілан» Лендела Василя Васильовича до голови Сілецької сільської ради Кузьми Віктора Юрійовича, Сілецької сільської ради Іршавського району про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2016 року генеральний директор ТзОВ «Сілан» Лендел В.В. звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправною бездіяльність сільського голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю. щодо невнесення на розгляд сесії Сілецької сільської ради заяви про укладення з ТзОВ «Сілан» додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, зобов'язати розглянути на черговій сесії Сілецької сільської ради додаткову угоду з ТзОВ «Сілан» про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та затвердити додаткову угоду з ТзОВ «Сілан» про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього та зобов'язати сільського голову Сілецької сільської ради Кузьму В.Ю. підписати з ТзОВ «Сілан» додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.12.2016 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, голова Сілецької сільської ради Кузьма В.Ю. подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що 15.07.2014 директора товариства було проінформовано про закінчення договору оренди земельної ділянки та закінчення спеціального дозволу на право видобування корисних копалин, у зв'язку з чим договір втратив чинність. Крім того, рішенням Іршавського районного суду від 18.02.2015, позивачу було відмовлено у задоволені вимоги про зобов'язання сілецької сільської ради винести на розгляд чергової сесії питання про продовження договору оренди земельної ділянки, так як ТзОВ «Сілан» не надано було суду достовірні докази повідомлення письмово орендодавця про намір продовжити дії договору за 30 днів до закінчення його дії відповідно до п.7 договору оренди від 01.03.2012. Тому просить скасувати постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.12.2016 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволені адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до спеціального дозволу на користування надрами, виданого Державною службою геології та надр України від 27.08.2002 ТзОВ «Сілан» надано дозвіл видобування андезито-базальтів, придатних для виробництва бортового каменю. Строк дії спеціального дозволу на користування надрами до 27.08.2034.

01.03.2012 між ТзОВ «Сілан» та Сілецькою сільською радою був укладений договір оренди земельної, за умовами якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га для промисловості, які знаходяться с. Сільце, урочище «Кам'яний кар'єр», контури № 408, 410 Іршавського району Закарпатської області.

Земельна ділянка була передана ТзОВ «Сілан» для видобування андезитного каменя. Зазначений договір оренди був зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Іршава та Іршавському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2012. Договір оренди був укладений строком до 27.08.2014.

23.07.2014 директор товариства Лендел В.В. звернувся із заявою про поновлення терміну дії договору оренди, на що 31.07.2014 отримав лист голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю., що дане питання буде вирішуватись на наступній сесії.

25.09.2014 на 27 сесії четвертого скликання ТзОВ «Сілан» було відмовлено в задоволенні його клопотання.

18.02.2015 позивач оскаржив дане рішення до Іршавського районного суду, де воно було визнане протиправним та скасоване.

28.04.2015 позивач знову звернувся з листом до голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю. про продовження терміну дії договору оренди, 22.05.2015, 10.02.2016 та 21.07.2016 він звернувся до сільської ради із заявами про надання йому рішення сесії сільської ради щодо продовження терміну дії договору оренди, проте відповіді не отримав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сільським головою була допущена протиправна бездіяльність щодо не укладення з позивачем додаткової угоди. Щодо пропуску строку звернення, то суд першої інстанції вказав, що позивач неодноразово звертався з відповідними заявами до голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю. про поновлення терміну дії договору оренди, тому такий строк підлягає поновленню.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання сільського голову Сілецької сільської ради Кузьму В.Ю. підписати з ТзОВ «Сілан» додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, при цьому порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з орендою землі відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 цього Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.16 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 цього Закону також встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, міської, міської ради вирішуються питання щодо регулювання всіх земельних відносин.

У відповідності до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як було встановлено в суді першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 23.07.2014 генеральний директор ТзОВ «Сілан» звернувся із заявою до голови Сілецької сільської ради щодо поновлення терміну дії договору земельної ділянки та внесення змін до нього. В подальшому, позивач звертався із аналогічними заявами про поновлення договору оренди від 27.03.2015, 28.04.2015, 22.05.2015, 10.02.2016, проте всупереч вимогам п.16 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» відповідач не вніс на розгляд чергової сесії вказані заяви.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність сільського голови Сілецької сільської ради Кузьма В.Ю. щодо невнесення на розгляд сесії Сілецької сільської ради заяви про укладення з ТзОВ «Сілан» додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього та зобов'язати розглянути на черговій сесії Сілецької сільської ради дане питання.

Крім того, як вже зазначив суд першої інстанції, що позивачем не пропущений строк, передбачений ст. 99 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2014 позивач звертався із заявою про поновлення терміну дії договору оренди, на що 31.07.2014 отримав лист голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю., що дане питання буде вирішуватись на наступній сесії.

25.09.2014 рішенням двадцять сьомої сесії четвертого скликання Сілецької ради Іршавського району, яке було скасоване постановою Іршавського районного суду від 18.02.2015, в задоволені клопотання ТзОВ «Сілан» було відмовлено.

28.04.2015 генеральний директор ТзОВ «Сілан» Лендел В.В. повторно звернувся з листом до голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю. про продовження терміну дії договору оренди, 22.05.2015, 10.02.2016 та 21.07.2016 він звернувся до сільської ради з заявами про надання йому рішення сесії сільської ради щодо продовження терміну дії договору оренди, проте відповіді не отримав.

Враховуючи те, що Лендел В.В. неодноразово звертався з відповідними заявами до голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю. про поновлення терміну дії договору оренди, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Щодо задоволення позовної вимоги про зобов'язання сільського голову Сілецької сільської ради Кузьму В.Ю. підписати з ТзОВ «Сілан» додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, колегія суддів вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки такі дії є дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Вищий адміністративний суд України у своїй постанові № П-278/10 від 21.10.2010 вказав, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені судом обставини, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання сільського голови Сілецької сільської ради Кузьми В.Ю. підписати з ТзОВ «Сілан» додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу голови Сілецької сільської ради Кузьми Віктора Юрійовича задовольнити частково

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2016 року по справі № 301/1323/16-а в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання сільського голову Сілецької сільської ради Кузьму Віктора Юрійовича підписати з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілан» додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 15 червня 2012 року № 00068) та внесення змін до нього скасувати та прийняти нову, якою відмовити генеральному директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілан» Ленделу Василю Васильовичу у їх задоволенні.

В решті постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст ухвали складено 27.03.2017.