Справа № 554/904/17
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.03.2017 Справа № 554/904/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді - Антонова C.B.,

секретаря Плаксюк І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Полтави Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Полтави Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України, прохаючи суд визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП 05.02.2017 року; скасувати постанову серії АР №700946 від 05.02.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Октябрського районного суд м.Полтави від 15.03.2017 року залучено до участі у адміністративній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 05.02.2017 року приблизно о 17.35 годині вона керувала власним автомобілем ОСОБА_4, д.н.з. НОМЕР_1, та рухалася зі швидкістю близько 40 км/год. по другій смузі руху від магазину «Велмарт», що розташований по вул.Ковпака до вул.М.Бірюзова у м.Полтаві. На даному відрізку шляху по першій смузі, справа та дещо попереду неї рухався тролейбус. При цьому, щойно вказаний тролейбус перетнув пішохідний перехід, за ним на даний перехід вискочив невідомий в темному одязі та почав бігти через дорогу. У цей час позивач перебувала на відстані кількох метрів від переходу та не мала технічної можливості негайно зупинити свій автомобіль, але одразу, у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, почала гальмування, після чого невідомий побіг у зворотному напрямку. Безпечно проїхавши пішохідний перехід позивач продовжила рух, однак її зупинили працівники поліції та склали постанову про вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідачем не було враховано, що вона рухалася з дозволеною швидкістю, а пішохід вибіг на пішохідний перехід несподівано, коли вона не мала технічної можливості негайно безпечно зупинити автомобіль. Крім того, їй не були розяснені процесуальні права.

Враховуючи вказані обставини, позивач просила скасувати винесену щодо неї постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, прохала суд задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач, інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Полтави Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та доводів наведених позивачем. Пояснила, що на відрізку дороги, по якому рухалася позивач, снігу не було, дорожню розмітку було видно. Попереду позивача рухався тролейбус, який відїжджав від зупинки. Після того як тролейбус проїхав пішохідних перехід, на нього стали двоє пішоходів. Один з них почав переходити проїжджу частину, а інший стояв на краю біля бордюру. Так як позивач не надала йому перевагу в русі, пішохід зупинився та повернувся назад. Їх автомобіль рухався приблизно за 20-30 м від автомобіля позивача. Заперечувала, що пішохід перебігав дорогу і вважає, що коли останній вийшов на пішохідних перехід позивач знаходився приблизно на відстані 10 метрів від нього. Не памятає чи застосовувала гальмування ОСОБА_1

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог також заперечувала, прохала відмовити у задоволені позову. При цьому зазначила, що позивач допустила порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 5 лютого 2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_2, в м.Полтава по вул.Ковпака не надала переваги в русі пішоходам, які рухалися по нерегульованому пішохідному переходу, чим порушила вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року. Згідно з п.18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека. Окрім цього, на нерегульованих пішохідних переходах, пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання цього пункту водій транспортного засобу обовязково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто повинен знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитись. Таким чином, встановивши наявність адміністративного правопорушення та врахувавши норми законодавства, інспектор патрульної поліції, керуючись розділом IV, главою 18 КУпАП, ст.ст. 251, 252 КУпАП, притягнув порушника до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Таким чином, інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Полтаві ДПП ОСОБА_2, виносячи постанову, законно оцінила наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановила всі обставини справи про адміністративне правопорушення та дійшла до вірного висновку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5, показав, що 05.02.2017 року він разом із інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Полтаві ДПП ОСОБА_2, здійснювали патрулювання вулиць м. Полтави. Проїжджаючи в напрямку вул. М.Бірюзова приблизно за 20 метрів перед їх автомобілем рухався автомобіль позивача ОСОБА_1 Остання не надала переваги в русі двом пішоходам, які рухалися по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого один з них змушений був повернутися назад, а інший перебіг дорогу. На вказаній ділянці дороги стоїть знак «Пішохідний перехід», дорожня розмітка у поганому стані. При винесенні постанови позивач свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнала.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію» вказує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Ч. 2 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи відповідачем інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції ОСОБА_2 при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1вимог наведених вище нормативних актів дотримано не було.

Судом встановлено, що 05.02.2017 року інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону Управління патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №700946, згідно з якою ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, в м.Полтава по вул.Ковпака, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, не зупинилась, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушила вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року. Відповідно до вказаної постанови на останню накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду усі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який міститься в матеріалах справи вбачається, що на ньому зображено події після зупинення автомобіля позивача та процес притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка вину у вчиненні порушення правил дорожнього руху не визнавала. Також заперечував порушення позивачем правил дорожнього руху і пасажир її автомобіля. При цьому, відеозапис проїзду позивачем пішохідного переходу суду не представлений (а.с. 18).

Суд критично оцінює показання відповідача ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5, оскільки вони містять істотні розбіжності. Так, відповідач ОСОБА_2 зазначила, що розмітку пішохідного переходу було чітко видно, а пішохід, якому не надала перевагу в русі позивач, розвернувся та повернувся на тротуар. Свідок же надав протилежні свідчення про те, що розмітки пішохідного переходу не було видно, а пішохід внаслідок порушень ОСОБА_1 вимушений був прискоритись та перебігти проїжджу частину.

Суд також враховує, що подія мала місце в темну пору доби, а пішоходи, яким нібито не було надано перевагу в русі не були зупинені працівниками поліції та не опитані з приводу порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не представлено суду обєктивних доказів, з оцінки яких відповідач прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. При цьому висновок про винуватість позивача у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватись лише на поясненнях посадових осіб - інспекторів патрульної поліції, які містять істотні розбіжності.

У звязку з цим, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №700946 від 05.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 251, 268, 287-289 КУпАП, ст.ст. 71, 86, 159-163, 167, 171-2, 186 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції м.Полтави Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 щодо винесення постанови АР №700946 від 05.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову АР №700946 від 05.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов