Справа № 569/12290/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 березня 2017 року м. Київ К/800/8698/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов'язання призначити пенсію,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 03.08.2016 року звернувся до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, додавши всі необхідні для призначення пенсії документи, проте рішенням від 16.08.2016 року №675/10 відповідач відмовив у призначенні такої пенсії з тих підстав, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; у зв'язку з тим, що такий закон не прийнятий, він не має права на призначення пенсії за вислугу років. Посилаючись на те, що відмова Управління позбавляє його права на пенсійне забезпечення, просив визнати неправомірним рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язати здійснити призначення і виплату пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року визнано неправомірним і скасовано рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 16.08.2016 року №675/10 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року; зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, з дня його звернення, а саме з 03.08.2016 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині зобов"язання відповідача виплачувати пенсію скасовано та відмовлено у задоволенні позову в цій частині. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Абзацом 6 частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 серпня 2014 № 1697-VII передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на день звернення до відповідача вислуга років позивача відповідала вимогам ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII та становила 22 роки 09 місяців 20 днів й такий стаж роботи згідно з вимогами абзацу 6 частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII дає право на призначення йому пенсії за вислугу років, а тому, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 16.08.2016 року №675/10 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 є незаконним, оскільки відповідачем безпідставно не застосовані до спірних правовідносин положення ст.86 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015 року та діяв на час звернення позивача про призначення вказаної пенсії.

Посилання ж відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; до 1 червня 2015 року не прийнятий закон, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій, а позивач звернувся із заявою про призначення пенсії після 1 червня 2015 року, правильно не прийняті судами попередніх інстанцій до уваги, зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про призначенні пенсії за вислугою років відповідно частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року та діяв на час звернення позивача про призначення вказаної пенсії. Тобто, в даних спірних правовідносинах має місце застосування діючих норм вищенаведеного спеціального Закону.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов'язання призначити пенсію.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник