Справа № 243/9668/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ільяшевич О.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року справа №243/9668/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Ястребової Л.В.,

суддів: Компанієць І.Д., Сухарька М.Г.,

секретар Терзі Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_2,

відповідача Корзун А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2017 року у справі № 243/9668/16-а за позовом ОСОБА_2 до лейтенанта поліції, інспектора 4-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Корзун Анастасії Василівни про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року ОСОБА_2 ( надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 4-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Корзун Анастасії Василівни (надалі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 338456 від 11.11.2016 року (а.с. 2-3).

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 люттого 2017 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено (а.с. 49-57).

Позивач, вважаючи, що вищезазначена постанова винесена судом без надання належної оцінки доводам, які викладено в позовній заяві, без урахування тієї обставини, що відповідачем порушено права позивача, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірна постанова винесена без розгляду адміністративної справи, що є порушенням ст.. 283 КУпАП. Крім того, апелянт вказує, що відповідачем порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та безпідставно визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення (а.с. 60).

Під час розгляду справи, позивач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.11.2016 року інспектором роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янськ, лейтенантом поліції Корзун Анастасією Василівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 338459 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_4, 11 листопада 2016 року о 23-00 год. у місті Слов'янську по вул. Бульварна, буд. 2, керуючи автомобілем OPEL OMEGA, номерний знак НОМЕР_1 керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України (а.с. 43).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач знав про технічну несправність автомобіля, а саме про те, що лампа лівої фари в режимі ближнього світла не горить, але жодних належних дій по усуненню вказаної не вчиняв, легковажно розраховуючи на те, що якійсь його дії (поправлення контактів тощо) усувають проблему.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

На підставі ст. 16 ЗУ "Про дорожній рух" водій зобов'язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов'язковому технічному контролю, на такий контроль.

Пунктом 31.4.3. «в» ПДР України заборонена експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, зокрема, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні позивач пояснив, що ліва фара дійсно переставала горіти та проте відповідачем не запропоновано позивачу усунити цю несправність.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач фактично визнав, що транспортний засіб, яким він керував, мав технічну несправність, а саме, лампа лівої фари в режимі ближнього світла періодично не горить.

Колегія суддів критично ставиться до слів позивача щодо усунення власними силами вищезазначеної технічної несправності, оскільки такі дії позивача, навіть якщо вони мали місце, не давали довготривалого ефекту; належних дій щодо усунення зазначеної несправності, а саме, звернення до СТО позивачем зроблено не було.

До того ж, слід зазначити, що постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 троку по адміністративній справі №243/9838/16-а встановлено, що позивач, 11 листопада 2016 року приблизно о 00:00 керував транспортним засобом в м. Слов'янськ вул. Аеродромна біля будинку №16, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За фактом вчинення даного адміністративного правопорушення, відносно позивача складено постанову серії ДР №156526 від 11.11.2016 року та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що складення постанови серії ДР №156526 від відбулось менш ніж за годину після складання постанови АР № 338459 за тими самими обставинами, а саме, у транспортного засобу, яким керував позивач не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Колегія суддів зазначає, що, в даному випадку позивач, не усунувши несправність керованого ним транспортного засобу, продовжив керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що під час розгляду справи знайшло своє підтвердження наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Щодо посилання апелянта, як на підставу задоволення позову, скасування рішення суду та оскаржуваної постанови на те, що відповідачем позбавлено позивача його прав, передбачених ст.268 КУпАП, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до спірної постанови АР № 338459, позивачеві були роз'яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП, що підтверджується підписом апелянта на зворотному боці зазначеної постанові з приміткою «ознайомлений».

Відтак, посилання позивача на порушення його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відхиляються судом, адже під час судового розгляду не встановлено існування фактів таких порушень, що могли б істотно вплинути на правильність застосованих до позивача санкцій.

Посилання апелянта на невиконання ІПП ст. ст. 278-279 КУпАП взагалі є припущенням та спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів зазначає, що крім посилання ОСОБА_4 на порушення відповідачем вимог ст.ст. 268,178-279 КУпАП, останні ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не навів жодних підстав порушення відповідачем вищевказаних норм.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Усі необхідні реквізити оскаржена постанова містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У повному обсязі ухвала складена 29 березня 2016 року

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2017 року у справі № 243/9668/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І. Д. Компанієць

М.Г. Сухарьок