Справа № 486/138/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 486/138/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Франчук О.Д.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Южноукраїнського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дій, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Южноукраїнського об'єднаного УПФУ Миколаївської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо невірного обчислення пенсії за віком позивача, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто з 17.01.2017р., та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтовував тим, що у зв'язку з досягненням пенсійного віку, при зверненні в січні 2017 року до Южноукраїнського об'єднаного УПФУ Миколаївської області із заявами про припинення виплати пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач незаконно застосував для обрахунку його пенсії у формулі, передбаченій в ч.2 ст.40 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн. ОСОБА_1 зазначив, що так як пенсію за вислугу років він отримував на підставі іншого Закону, тому при призначенні пенсії за віком слід застосувати до нього показник середнього заробітку за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Южноукраїнське об'єднане УПФУ Миколаївської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що переведення з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії, а тому, відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Управлінням, при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, з 1997 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Южноукраїнському об'єднаному УПФУ Миколаївської області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Після досягнення пенсійного віку та набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, в січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського об'єднаного УПФУ Миколаївської області із заявами про припинення виплати раніше призначеної пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ (заява від 11.01.2017р.) та призначення пенсії за віком на підставі Закону №1058-ІV (заява від 17.01.2017р.).

За наслідками розгляду вказаних заяв відповідач призначив позивачу пенсію за віком, однак при її обчисленні Южноукраїнське об'єднане УПФУ Миколаївської області врахувало показник середнього заробітку (доходу) за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності застосування відповідачем до спірних правовідносин положень ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, а тому відповідач, при обчисленні його пенсії, повинен був застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з такими висновками Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону №1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст.7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною 1 статті 9 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14 та від 09 червня 2015 року у справі №21-550а14. Зокрема, ВСУ у подібних правовідносинах зазначив, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом №2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Южноукраїнського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.