Справа № 813/398/17
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року Справа № 813/398/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Ярової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та часткове скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати частково наказ № 288 від 28.03.2016 ГУ ДФС у Львівській області в частині п.1.12. в оперативному управлінні ОСОБА_3 - заступник начальника відділу організації викриття економічних злочинів, посадовий оклад - 1563,00 грн.;

- зобов'язати відповідача відкликати грошовий атестат № 10 від 05.04.2016 з Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області;

- зобов'язати відповідача повідомити Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про дійсність грошового атестату № 03 від 12.01.2016 виданого ОСОБА_3;

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо проведення позивачу перерахунку посадових окладів та заробітної плати, які мали місце після видачі наказу № 288 від 28.03.2016 ГУ ДФС у Львівській області, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі у позивача перед відповідачем, яка становить 12 353,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що внаслідок прийняття ГУ ДФС у Львівській області наказу від 28.03.2016 № 228 було зменшено посадові оклади по відношенню до розміру посадових окладів, які були встановлені в грудні 2015 року, на момент звільнення ОСОБА_3 з податкової міліції та на момент видачі грошового атестату, який було подано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Стверджує, що в результаті зменшення посадових окладів на підставі наказу від 28.03.2016 № 228 відповідачем вчинено дії по проведенню відповідного перерахунку заробітної плати, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість по заробітній платі перед відповідачем у розмірі 12 353, 85 грн. Вважає такі дії відповідача неправомірними, та такими, що суперечать нормам КЗпП України, Закону України "Про оплату праці".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що на виконання постанов КМУ від 11.02.2016 № 77 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", наказу ДФС України від 12.03.2016 № 209 "Про внесення змін до наказу ДФС від 21.02.2015 № 989", видано наказ ГУ ДФС у Львівській області від 25.03.2016 № 283 від "Про введення в дію переліків змін №7, №1 до штатних розписів ГУ ДФС у Львівській області" та наказ ГУ ДФС у Львівській області від 28.03.2016№ 288 "Про встановлення посадових окладів працівникам ГУ ДФС у Львівській області", згідно з якими здійснено перерахунок посадових окладів з 01.12.2015. Стверджує, що перерахунки було здійснено працівникам, які станом на березень 2016 року були звільнені з подальшим виходом на пенсію. В результаті проведення такого перерахунку у позивача виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 12 353,85 грн. Крім цього, у зв'язку із зміною грошового забезпечення позивачу видано новий грошовий атестат від 05.04.2016 № 10 на зміну грошового атестату від 12.01.2016 № 03, який скеровано в ГУ ПФУ у Львівській області для здійснення перерахунку пенсії.

Вважає такі дії правомірними, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Наказом № 420-О від 30.12.2015 ГУ ДФС у Львівській області полковника податкової міліції ОСОБА_3, заступника начальника відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Львівській області звільнено з податкової міліції в запас Збройних Сил України із постановкою на військовий облік за п. "б" ст. 64 (через хворобу) з 30.12.2015, виплачено йому компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік у кількості 19 діб, за 2012 рік у кількості 14 діб, за 2013 рік у кількості 16 діб, за 2014 рік у кількості 14 діб, за 2015 рік у кількості 10 діб, та одноразову грошову допомогу відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, із змінами та доповненнями по вислузі років: 23 роки 01 місяць 15 днів.

Підставою для винесення такого наказу став рапорт полковника податкової міліції ОСОБА_3 та свідоцтво про хворобу від 29.2.2015 №135.

У зв'язку із звільненням через хворобу ОСОБА_3 12.01.2016 видано грошовий атестат № 03.

28.03.2016 ГУ ДФС у Львівській області видано наказ "Про встановлення посадових окладів працівникам ГУ ДФС у Львівській області" № 288, відповідно до якого з метою забезпечення реалізації положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та від 09.12.2015 № 1013 та на виконання наказу ДФС України від 12.03.2016 № 209 "Про внесення змін до наказу ДФС від 21.02.2015 № 989" встановлено посадові оклади працівникам ГУ ДФС у Львівській області відповідно до затверджених переліків змін до штатних розписів ГУ ДФС у Львівській області № 7, № 1 головою Державної фіскальної служби України Насіровим Р.М.

Згідно з пп.1.12 наказу від 28.03.2016 № 288 ОСОБА_3, заступнику начальника відділу організації викриття економічних злочинів встановлено посадовий оклад 1563 грн.

05.04.2016 на заміну атестату від 12.01.2016 № 03, ГУ ДФС у Львівській області видано ОСОБА_3 новий грошовий атестат № 10 у зв'язку із звільненням через хворобу згідно з наказом від 30.12.2015 № 420-о та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77.

Супровідним листом від 05.05.2016 № 1133/9/13-01-05-02 ГУ ДФС у Львівській області, у зв'язку із зміною складових грошового забезпечення скеровано у Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області новий грошовий атестат ОСОБА_3 № 10.

Не погоджуючись із такими рішеннями та діями відповідача позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно з ст. 1 Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 127 КЗпП України визначено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості, або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5 і 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Крім того, згідно з ст. 129 КЗпП України не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення. Заборона на відрахування з видів виплат, зазначених у ст. 129 КЗпП, означає, що навіть за наявності у власника зустрічної вимоги до працівника, яка не задовольняється відрахуванням із заробітної плати у встановлених межах, власник зобов'язаний провести такі виплати на користь працівника. Якщо зустрічна вимога до працівника полягає у відшкодуванні шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків, вона незалежно від її суми реалізується шляхом пред'явлення власником до працівника позову у межах річного строку з дня виявлення шкоди (ст. 136 КЗпП). Інші вимоги власника до працівника не можуть бути взагалі задоволені, хоча б власник цілком своєчасно (п. 1 частини першої ст. 127 КЗпП) видав наказ про відрахування із заробітної плати працівникові товар у розстрочку.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням ст. 127 Кодексу законів про працю, суди мають враховувати, що:

1) вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору;

2) не утримані при звільненні суми за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки не можуть бути стягнені з нього судом у тому разі, коли трудовий договір припинено з підстав, зазначених у пунктах 3, 5, 6 ст. 36, пунктах 1, 2, 5 ст. 40 КЗпП, а також при направленні на навчання та у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про оплату праці" суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Суд звертає увагу, що закон передбачає можливість відрахування із заробітної плати тільки у випадках передбачених законодавством України і з працівників, які перебувають у трудових відносинах.

Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника ГУ ДФС у Львівській області від 30.12.2015 № 420-о ОСОБА_3, звільнено з податкової міліції за пунктом 64 підпунктом «б» (через хворобу).

Отже, на момент видачі наказу 28.03.2016 № 228, проведення перерахунку посадових окладів та проведення перерахунку заробітної плати позивач не перебував в трудових відносинах з відповідачем.

Також суд звертає увагу, що для захисту трудових прав та законних інтересів працівників є встановлено заборони на проведення відрахувань із виплат, які за своїм призначенням є гарантійними та компенсаційними.

Судом встановлено, що в результаті перерахунку посадових окладів станом на 31.03.2016 у ОСОБА_5 виникла дебіторська заборгованість по заробітній платі перед ГУ ДФС у Львівській області у сумі 12 353, 85 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про відсутність передбачених законом підстав для прийняття ГУ ДФС у Львівській області наказу від 28.03.2016 № 228, а тому такий наказ та дії відповідача по проведенню перерахунку посадових окладів та заробітної плати є протиправними.

З огляду на те, що наказ та дії відповідача по проведенню перерахунку посадових окладів та заробітної плати є протиправними слід зобов'язати ГУ ДФС у Львівській області відкликати грошовий атестат від 05.04.2016 № 10 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та повідомити про дійсність грошового атестату від 12.01.2016 № 03.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 28.03.2016 № 288 «Про встановлення посадових окладів працівникам Головного управління ДФС у Львівській області» в частині п.1.12 щодо встановлення посадового окладу заступнику начальника відділу організації викриття економічних злочинів ОСОБА_3 у розмірі 1563 грн.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області відкликати грошовий атестат від 05.04.2016 № 10 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та повідомити Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про дійсність грошового атестату від 12.01.2016 № 03.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення ОСОБА_3 перерахунку посадового окладу та заробітної плати на підставі наказу від 28.03.2016 № 288 «Про встановлення посадових окладів працівникам Головного управління ДФС у Львівській області», внаслідок чого виникла заборгованість перед відповідачем у розмірі 12353,85 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 2560 (дві тисячі п'ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.03.2017