Справа № 804/1472/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 р. справа № 804/1472/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чорної В.В., суддів Царікової О.В., Барановського Р.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 - Міністерства внутрішніх справ України, відповідача-2 - Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправною бездіяльності, та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову від 19.04.2016 року, просив визнати незаконною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України з питань нарахування та виплати позивачу щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням «капітан міліції», зобов'язати відповідача щомісячно нараховувати та виплачувати йому зазначену грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням за період з 07.03.2016 по 06.11.2016 року, а також стягнути з відповідача на користь позивача щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням за період з 07.11.2015 по 06.04.2016 року включно в сумі 600 грн. (а.с. 3-4, 10-11).

Ухвалою суду від 04.05.2016 року за даним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено її до судового розгляду (а.с. 2).

В подальшому, під час судового розгляду, позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги, та з урахуванням останнього уточнення адміністративного позову від 03.11.2016 р., позивач просить суд стягнути з Міністерства внутрішніх справ України щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням «капітан міліції» за період з 07.11.2015 по 06.11.2016 року у сумі 1 440 грн. (а.с. 72).

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 485 о/с від 06.11.2015 р. його було звільнено з посади слідчого слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за п. 64 «г» (через скорочення штатів). Станом на момент звільнення, позивач мав спеціальне звання капітан міліції, права на пенсію не отримав, на момент звернення до суду йому не нараховувалась та не виплачувалась щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, передбачена статтею 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей». Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача за довіреністю Борисенко А.О. до суду подано клопотання про заміну неналежного відповідача. В обґрунтування клопотання, відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді слідчого слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, та був звільнений зі служби наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 р. № 485 о/с за п. 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Враховуючи, що грошову винагороду ОСОБА_1 отримував не від МВС України, представник відповідача вважає, що позовні вимоги у даній справі мають бути звернуті безпосередньо до того органу, де позивач проходив службу (а.с. 46-48).

Ухвалою суду від 21.11.2016 р. клопотання представника відповідача задоволено частково, до участі у розгляді справи № 804/1472/16 в якості відповідача-2 залучено Дніпропетровське міське управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії (вул. Красна площа, 2-а, м. Дніпро, 49000) (а.с. 90).

Представником відповідача-1 за довіреністю Борисенко А.О. надані заперечення (з урахуванням всіх уточнень позивача до позовної заяви), в яких, посилаючись на п. 1.6 Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», затвердженої наказом МВС України № 499 від 31.12.2007 р., яким визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а також на відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, відповідно до яких, ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на даний час знаходиться у стані припинення, вказує на те, що матеріальну відповідальність перед відповідачем, у випадку наявності заборгованості із виплати грошового забезпечення, несе ліквідаційна комісія ДМУ ГУМВС як орган управління майном даної юридичної особи, а не Міністерство внутрішніх справ України (а.с. 139-141).

В судове засідання 24.01.2017 року позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився (а.с. 135). Водночас, 19.01.2017 року ним подані до суду письмові пояснення, в яких зазначено про незгоду з витребуванням судом у позивача додаткових документів (зокрема, трудової книжки, а також інформації про перебування його на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю після звільнення з ОВС), та посилаючись на відсутність потреби у дослідженні вказаних документів, зазначив про розгляд справи без його участі (а.с. 133-134, 121).

Представник відповідача-1 за довіреністю Борисенко А.О. зазначив про відсутність у нього додаткових пояснень та доказів, а також про відсутність потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз (а.с. 143-144).

Відповідач-2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, участь свого представника в судовому засіданні 24.01.2017 року не забезпечив (а.с. 125, 143).

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та за відсутності потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

09.08.2003 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України відповідно до наказу 52о/с від 06.08.2003 р. (а.с. 6).

Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 485 о/с від 06.11.2015 р. капітана міліції ОСОБА_1, слідчого слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області звільнено у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за ст. 64 «г» (через скорочення штатів) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 5).

Підставою для звернення позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом стало безпідставне, на його думку, нездійснення нарахування та виплати йому щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням, передбаченої статтею 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» за період з 07.11.2015 по 06.11.2016 року включно у сумі 1 440 грн.

Проаналізувавши норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, встановивши обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правовий та соціальний статус, умови проходження служби працівників міліції, розміри і порядок виплати їм грошового та пенсійного забезпечення регулюються Законом України «Про міліцію» (що діяв на момент звільнення позивача), Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою КМ України № 114 від 29.07.1991 р., та іншими прийнятими на їх виконання підзаконними нормативними актами.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Умови призначення та порядок виплати щомісячної грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», особам, звільненим із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги:

знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді);

були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації;

набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов'язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, з якої його було звільнено на підставі наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 485 о/с від 06.11.2015 року.

На момент звільнення у зв'язку із скороченням штатів, позивач не отримав права на пенсію.

Отже, згідно чинного законодавства, при звільненні він набув права на виплату щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Водночас, під час розгляду справи з пояснень сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 із відповідною заявою щодо виплати йому щомісячної грошової допомоги за військовим (спеціальним) званням, після свого звільнення з ОВС до ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не звертався, а також не надавав документи, необхідні для нарахування йому вищезазначених виплат, передбачених ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Крім того, судом встановлено, що після звільнення зі служби в ОВС ОСОБА_1 перебував на обліку в державній службі зайнятості в період з 11.01.2016 року по 09.02.2016 року та отримував допомогу по безробіттю, що підтверджується довідкою Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська від 04.01.2017 р., наданою на запит суду (а.с. 137).

Судом також встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 не повідомляв ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області або інший структурний підрозділ МВС України про реєстрацію та/або про зняття його з реєстрації в державній службі зайнятості в період з 11.01.2016 року по 09.02.2016 року, тобто, в межах річного строку, визначеного законом для виплати позивачу вищезазначеної щомісячної грошової допомоги, чим порушив вимоги п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 393.

При цьому, надати на письмові запити суду (а.с. 114, 121) інформацію стосовно отримання допомоги по безробіттю протягом річного періоду, за який позивачем заявлено вимоги про стягнення, а також трудову книжку для встановлення судом факту відсутності працевлаштування ОСОБА_1 у цей період, останній відмовився, надавши письмові пояснення з цього приводу стосовно незгоди з діями суду по витребуванню вказаних документів (а.с. 126-127).

Суд зазначає, що спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, пов'язані виключно з питаннями нарахування та виплати позивачу щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням. Позивач особисто підтвердив, що остаточний розрахунок належного йому грошового забезпечення за період служби по день звільнення - 06.11.2015 року, від Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області отримано ним в повному обсязі (а.с. 101).

Так, нарахування грошового забезпечення позивачу здійснювалось Дніпропетровським міським управлінням Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, у відповідності до п. 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 31.12.2007 року № 499, яким передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, долучених до матеріалів справи, Дніпропетровське міське управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області знаходиться в стані припинення та на даний час працює ліквідаційна комісія Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області (а.с. 49-57).

Отже, зважаючи на те, що ліквідаційна комісія Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області у відповідності до ч. 4 ст. 105 ЦК України є органом, уповноваженим на здійснення дій щодо фінансових виплат у разі виникнення заборгованості юридичної особи, що припиняється, суд приходить до висновку, що саме ліквідаційна комісія ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області відповідає по зобов'язаннях Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, що ліквідується.

Водночас, з огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 через їх недоведеність, судом не встановлено передбачених законом підстав для стягнення з ліквідаційної комісії ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області грошового зобов'язання на користь ОСОБА_1 у вигляді щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням «капітан міліції» за період з 07.11.2015 по 06.11.2016 року.

Додатково суд зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням «капітан міліції» за період з 07.11.2015 по 06.11.2016 року в сумі 1 440 грн. При цьому, як вже зазначалося вище, в цей період входить і період перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості з отриманням ним допомоги по безробіттю, що виключає стягнення сум спірної допомоги у цей період.

Суд при прийнятті рішення виходить також з того, що позивач відмовився надати на вимогу суду оригінал своєї трудової книжки для огляду в судовому засіданні з метою з'ясування обставин того, чи був ОСОБА_1 працевлаштований (поновлений на службі) в період спірних правовідносин з виплати грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням. Водночас, без з'ясування зазначених обставин суд позбавлений можливості перевірити відсутність у позивача обмежень щодо отримання такої допомоги, передбачених у п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 393.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що зазначені правовідносини стосуються питань проходження відповідачем публічної служби, обов'язок доведення обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, покладається на позивача у справі, який не довів обґрунтованість своїх вимог, а також не надав на запит суду документів, що мають суттєве значення при вирішенні спірних правовідносин.

Підсумовуючи викладене, та зважаючи на недоведеність позивачем своїх позовних вимог, суд не знаходить підстав для стягнення з МВС України або з Дніпропетровського міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії на його користь щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням «капітан міліції» за період з 07.11.2015 по 06.11.2016 року у сумі 1 440 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.В. Чорна О.В. Царікова Р.А. Барановський