Справа № 826/26117/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року м. Київ № 826/26117/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Терлецького Вячеслава Степановича, Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР» (далі - позивач, ТОВ «УКРТАУЕР») з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Терлецького Вячеслава Степановича (далі - відповідач 1), Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Терлецького В.С. про відмову у задоволенні заяви № 21745462 від 02.06.2015;

зобов'язати Великомихайлівське міжрайонне управління юстиції в Одеській області видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно та здійснити державну реєстрацію права власності за ТОВ «УКРТАУЕР» на об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда, що розташована за адресою: Одеська обл., Великомихайлівський район, с. Великоплоске, вул. Паркомуни 109-а, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0332.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2017 року закрито провадження в частині вимог про зобов'язання Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно та здійснити державну реєстрацію права власності за ТОВ «УКРТАУЕР» на об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда, що розташована за адресою: Одеська обл., Великомихайлівський район, с. Великоплоске, вул. Паркомуни 109-а, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0332 у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

В обґрунтування по вимог позивач зазначив, що вважає рішення про відмову у задоволенні заяви таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Позивач вказує на те, що відповідачем 1 не були вказані конкретні причини відмови ТОВ «УКРТАУЕР» в проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно - об'єкта телекомунікаційної інфраструктури - баштову споруду, окрім посилання на статтю 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач припускає, що державний реєстратор, очевидно, не розглядає баштову споруду як таку, що пов'язана із земельною ділянкою, на якій вона розташована, та не вважає об'єктом нерухомого майна, переміщення якого неможливе без його знецінення та зміни призначення.

Представник позивача в судовому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 не прибув в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Відповідач 2 в судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову повністю.

З урахуванням положень частини 6 статті 128 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, 02.06.2015 ТОВ «УКРТАУЕР» звернулось до Реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда, що знаходиться за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с. Великоплоске, вул. Паркомуни 109-а, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0332.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Терлецьким В.С. прийнято рішення від 02.06.2015 № 21745462 про відмову у задоволенні заяви ТОВ «УКРТАУЕР» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) за реєстраційним номером 11651889.

Вказаним рішенням відмовлено у задоволенні заяви про державну реєстрацію права власності ТОВ «УКРТАУЕР» на об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда, що розташована за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с. Великоплоске, вул. Паркомуни 109-а, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0332, посилаючись на частину 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач вважає рішення про відмову у задоволенні заяви про державну реєстрацію права власності таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, у зв'язку з чим звернувся за захистом порушених прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у задоволенні заяви про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно державним реєстратором зроблено посилання загалом на частину 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, зокрема, на те, що конкретних підстав відмови ТОВ «УКРТАУЕР» в проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно - об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштову споруду відповідачем не були вказані, між тим виходячи із положень частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач вважає, що баштова споруда є окремою спорудою, не є приналежністю іншої речі, і переміщення у просторі такої споруди неможливе без її знецінення та зміни її призначення, що спростовує позицію державного реєстратора.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952-IV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями понять, які вказані у статті 2 Закону №1952-IV:

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються із статтею 2 Закону №1952-IV, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Також, згідно з пунктом 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «УКРТАУЕР» є компанією, що виступає замовником робіт з будівництва об'єктів зв'язку, а саме об'єктів телекомунікаційної інфраструктури - баштових споруд (веж).

Судом встановлено, що рішенням Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 07.11.2013 №310-УІ за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю «Укртауер», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення із земель житлової та громадської забудови, під проїздами, проходами та площадками на землі зв'язку для розміщення та експлуатації об'єктів і споруд телекомунікацій (для будівництва та експлуатації об'єкту телекомунікаційної інфраструктури - баштової споруди) загальною площею 0,0200 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0332 в довгострокову оренду терміном на 49 років із земель комунальної власності.

На підставі вказаного рішення між позивачем (Орендар) та Великоплосківською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області (Орендодавець) укладено договір оренди землі №OD3818 від 19.11.2013, згідно умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та експлуатації об'єкту телекомунікаційної інфраструктури - баштової споруди, що розташована по вул. Паркомуни, с. Великоплоське Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, кадастровий номер :02:001:0332.

Згідно пункту 15 Договору, цільове призначення земельної ділянки - землі зв'язку і телекомунікацій (код КВЦПЗ - 13.01 для розміщення та експлуатації об'єктів і споруд телекомунікацій).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про телекомунікації», до земель телекомунікацій як складової частини земель зв'язку належать земельні ділянки, що надаються в установленому порядку у власність або передаються їх власниками в постійне або тимчасове користування, у тому числі в оренду, фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності та юридичним особам для розташування лінійних, станційних споруд, антен, веж, інших технічних засобів телекомунікацій.

Стаття 1 цього Закону визначає поняття технічних засобів телекомунікацій - обладнання, станційні та лінійні споруди, призначені для утворення телекомунікаційних мереж.

Згідно наявних матеріалів вбачається, що в рамках господарської діяльності ТОВ «УКРТАУЕР» на вищевказаній земельній ділянці площею 0,02 га, що знаходиться в с. Великоплоське Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, збудовано об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштову споруду з метою передачі ділянок вежі в користування операторам зв'язку для встановлення телекомунікаційного обладнання.

Статтею 331 Цивільного кодексу України визначений момент набуття права власності на новостворене майно, зокрема якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Аналогічне визначення «нерухоме майно» міститься у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також визначене поняття нерухомого майна: - нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд 018-2000, об'єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

При визначенні споруд, права на які підлягають державній реєстрації, слід враховувати, що для таких споруд повинні бути притаманні ознаки нерухомого майна, визначені статтею 181 Цивільного кодексу України, а саме, розташування на земельній ділянці, переміщення споруди неможливе без її знецінення та зміни її призначення. Державній реєстрації підлягають лише речові права на споруди, які є окремою нерухомою річчю, тобто не є приналежністю головної речі і складовою частини іншої речі.

Як визначено пунктом 2 Методичних рекомендацій стосовно об'єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, схвалених колегією Державної реєстраційної служби України 11.12.2012 (Протокол №3) відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Вказаним Державним класифікатором окремо виокремлено інженерні споруди.

Так, до інженерних споруд належать об'ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Залежно від функціонального призначення та сфери використання законодавством також виділяються інші види споруд.

Зокрема, спорудами електрозв'язку згідно з Законом України «Про телекомунікації» є будівлі, вежі, антени, що використовуються для організації електрозв'язку.

Об'єкти телекомунікаційної інфраструктури - баштові споруди, замовником будівництва яких, є ТОВ «УКРТАУЕР», є окремими спорудами, які улаштовані на фундаменті.

З оглянутого судом, робочого проекту «Будівництво об'єкту телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда OD3818, висотою 50м., в с. Великоплоське Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області». Фундаменти. Конструктивно-будівельні рішення 01/07-12-КБ.1, а також Паспорту технічного стану споруди вбачається, що в розділі 3 Паспорту технічного стану споруди «Технічний стан будівлі (споруди) та висновки щодо її подальшої експлуатації» зазначено, що баштова споруда OD3818 TOB «УКРТАУЕР» має залізобетонний монолітний фундамент, а сталеві деталі закріплені до конструкцій фундаменту.

При цьому, згідно довідки TOB «УКРТАУЕР» №346-15 від 04.11.2015 та довідки підрядної організації, яка здійснювала комплекс робіт з будівництва баштової споруди ТОВ «НВФ «ГАЗАР» №3818/2-11 від 12.11.2015, вартість виконання робіт по облаштуванню фундаменту баштової споруди становить 154 673,73 грн., тобто понад 40 % від вартості будівництва всієї баштової споруди (загальна вартість - 367 926,54 грн.).

Відповідно до ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд», фундамент - частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну.

Таким чином, баштова споруда TOB «УКРТАУЕР», яка складається із залізобетонного палевого монолітного фундаменту та металевої башти (вежі), сталеві деталі якої закріплені до конструкції фундаменту, за своїми технічними характеристиками належить до капітальних споруд, нерозривно пов'язаних із фундаментом.

Разом з тим, баштова споруда TOB «УКРТАУЕР» не є тимчасовою спорудою, оскільки улаштована на фундаменті, у зв'язку з чим не відповідає визначенню «тимчасова споруда», наведеному в статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 2 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Окрім того, як визначено частиною другою статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси, паркові арки (аркади) і колони (колонади), вуличні вази, вазони і амфори, декоративна та ігрова скульптура, вуличні меблі (лавки, лави, столи), сходи, балюстради, паркові містки, огорожі, ворота, ґрати, інформаційні стенди, дошки, вивіски, інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Отже, мала архітектурна форма - це невелика споруда декоративного, допоміжного призначення, що використовується для покращення естетичного вигляду громадських місць і міських об'єктів, організації простору та доповнює композицію будинків, будівель, їхніх комплексів.

Викладене свідчить, що баштова споруда є окремою спорудою, не є приналежністю іншої речі, і переміщення у просторі такої споруди неможливе без її знецінення та зміни її призначення, отже, баштова споруда OD3818 ТОВ «УКРТАУЕР» не є малою архітектурною формою, оскільки залізобетонний палевий монолітний фундамент, що є невід'ємною частиною баштової споруди є таким, що не підлягає розбиранню або перенесенню, а сама металева конструкція башти не може бути використана за цільовим призначенням для розміщення телекомунікаційного обладнання при відсутності зазначеного вище залізобетонного монолітного фундаменту, вартість якого становить близько 40 % вартості будівельно-монтажних робіт.

Більш того, баштова споруда ТОВ «УКРТАУЕР» має відповідну висоту, яка визначається залежно від місцезнаходження земельної ділянки з метою забезпечення зв'язком конкретної території, а тому її переміщення без втрати функціонального призначення та знецінення неможливе.

Як пояснив позивач, будівництво баштової споруди ОБ 3818, було здійснено на певній земельній ділянці, в межах координат (широта 47,01747, та довгота 29,68219), що визначаються за запитом операторів телекомунікацій, обладнання яких може бути розміщено на баштовій споруді. Будівництво баштової споруди ОБ 3818 здійснювалось з урахуванням вимог висновку щодо інженерно-геологічних умов будівельного майданчику та експлуатації об'єкту телекомунікаційної інфраструктури - баштової споруди ОБ3818, копія якого наявна в матеріалах справи.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда, будується з урахуванням умов конкретної місцевості, в межах конкретних координат земельної ділянки, геологічних, географічних умов, на якій він збудований та віддаленості від населеного пункту, зв'язок в якому забезпечується відповідним оператором телекомунікацій, обладнання якого може бути розміщене на вежі.

Крім того, кожна вежа будується залежно від вітрового навантаження, яке залежить від району будівництва (у даному випадку III вітровий район), аеродинамічного коефіцієнта та висоти споруди. Тому переміщення такого об'єкта унеможливлює його використання в іншій місцевості, у зв'язку з чим об'єкт телекомунікаційної інфраструктури - баштова споруда є спорудою, переміщення якої неможливе без її знецінення та зміни призначення, та об'єктом, який пов'язаний із земельною ділянкою, на якій розташований.

Між тим, частиною другою статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКРТАУЕР» зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 06.02.2014 №ІУ40.

У законодавстві визначено перелік об'єктів, які не підлягають державній реєстрації прав на нерухоме майно. Зокрема, відповідно до пункту 4 Порядку не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення.

Проте, дослідивши подані матеріали та документи, проаналізувавши норми законодавства, баштова споруда ТОВ «УКРТАУЕР» не належить до жодного з вище перелічених об'єктів, оскільки не є копалиною або рослиною, не містить характеристик малої архітектурної форми, тимчасової або некапітальної споруди.

Так, згідно з частиною першою, другою статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою цієї ж статті КАС передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги той факт, що відповідач 1, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів суду правомірності винесення оскаржуваного рішення, не надав письмових заперечень, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Терлецького В.С. про відмову у задоволенні заяви № 21745462 від 02.06.2015 без наявності на те законних підстав, а отже є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Системно проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Терлецького В.С. про відмову у задоволенні заяви № 21745462 від 02.06.2015 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАУЕР» () за рахунок бюджетних асигнувань Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області сплачений ним судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур