Справа № 826/1961/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2017 року № 826/1961/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії: головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ» з позовом до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. щодо стягнення виконавчого збору від 25.01.2017 р. ВП №5171413.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, зобов'язано відповідача та третю особу надати заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 р. у справі №910/10473/15 задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на заставлене майно боржника на загальну суму 112 143 006,57 грн. та звернуто стягнення на майно ПрАТ «Бліц-Інформ», яке передано у заставу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Господарським судом м. Києва видано наказ від 24.07.2015 р. №910/10473/15 щодо примусового виконання п.2 рішення Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 р. в частині звернення стягнення на майно. Позивач також зазначав, що згідно з виконавчим документом - наказом Господарського суду м. Києва від 24.07.2015 р. боржник - ПрАТ «Бліц-Інформ» не мав обов'язку сплатити заборгованість на користь стягувача, оскільки рішенням суду це не передбачено, та мав повноважень відповідно до законодавства здійснювати звернення стягнення на майно, як це передбачено в наказі Господарського суду м. Києва.

В судовому засіданні по справі представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач через канцелярію суду надав матеріали виконавчого провадження №51714131, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судовому засіданні підтримав заявлений позов.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Як слідує зі змісту позовної заяви, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 21.07.2016 р. відкрито виконавче провадження №51714131 щодо виконання наказу господарського суду м. Києва від 24.07.2015 р. №910/10473/15.

Рішенням від 06.07.2015 р. у справі №910/10473/15 задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПрАТ «Бліц-Інформ». Також цим рішенням господарського суду передбачено:

У рахунок погашення заборгованості ПрАТ «Бліц-Інформ» перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором від 29.03.2012 р. №010/56/642, укладеного в рамках генеральної кредитної угоди від 15.02.2005 р. №б/н, загальний розмір якої складає 112 143 006,57 (сто дванадцять мільйонів сто сорок три тисячі шість) грн. 57 коп. (з яких: 79 766 366,87 (сімдесят дев'ять мільйонів сімсот шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) грн. 87 коп. - сума неповернутого кредиту; 31 254 040,38 (тридцять один мільйон двісті п'ятдесят чотири тисячі сорок) грн. 38 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 122 599,32 (один мільйон сто двадцять дві тисячі п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 32 коп. - пеня за прострочення сплати процентів) звернути стягнення на таке майно:

передане у заставу на підставі договору застави від 06.06.2008 р. №11/1-2509, з урахуванням додаткових угод до нього від 06.08.2008 р. №11/1-2509/2, від 11.11.2008 р. №11/1-2509/3, від 24.11.2008 р. №11/1-2509/4, від 04.12.2008 р. №11/1-2509/5, від 31.03.2010 р. №11/1-2509/6, від 30.07.2010 р. №11/1-2509/7, від 29.03.2012 р. №11/1-2509/8, технологічне обладнання загальною вартістю 20 166 709,00 (двадцять мільйонів сто шістдесят шість тисяч сімсот дев'ять) грн. 00 коп., а саме:

- флексографічна друкарська 8-ми фарбова машинка Примафлекс СМ (комплект) 2007 р.;

- лінія безкоштовного кріплення для виготовлення брошур та книжкових блоків Kolbus. 2004 р. (передане у заставу на підставі);

передане у заставу на підставі договору застави від 24.11.2008 р. №11/1-2618, з урахуванням додаткових угод до нього від 24.11.2008 р. №11/1-2618/1, від 04.12.2008 р. №11/1-2618/2, від 31.03.2008 р. №11/1-2618/3, від 30.07.2010 р. №11/1-2618/4, від 02.09.2010 р. №11/1-2618/5, від 29.03.2011 р. №11/1-2618/6, технологічне обладнання загальною вартістю 12 367 608,00 (дванадцять мільйонів триста шістдесят сім тисяч шістсот вісім) грн. 00 коп., а саме:

- машина миюча для антилоксових валів, 2000 р., інвентарний №Х012050, заводський №99091;

- обладнання для монтажу друкованих форм, 2000 р., інвентарний №Х009967, заводський №4269;

- станція змішування і дозування флексокрасок, інвентарний №Х012036, заводський №204;

- машина офсетного друку рулон, 2002 р., інвентарний №Х030449, заводський №29981В;

- машина для обробки фольгою, 2001 р., інвентарний №Х030594, заводський №57125105;

- машина для виробництва коробів, 2001 р., інвентарний №Х030590, заводський №57805806;

- машина для виробництва коробів, 2001 р., інвентарний №Х030589, заводський №53106005;

- машина печатна, 2001 р., інвентарний №Х003007, заводський №362708;

- машина бумагорізальна, 2001 р., інвентарний номер №Х003039, заводський №7141234;

- машина печатна флексографічна, 1999 р., інвентарний №Х012128, заводський №41876;

- машина каширувальна, 2002 р., інвентарний номер №Х012104, заводський №43586; машина для різання паперу, 2001 р.. інвентарний номер №Х003022, заводський №3799-004;

- машина для склеювання упаковки, 2001 р., інвентарний номер №Х030698, заводський №34110705;

передане у заставу на підставі договору застави від 15.08.2005 р. №11/1-1819/2814, з урахуванням додаткових угод до нього від 10.02.2006 р., від 01.08.2006 р., від 07.08.2006 р., від 15.08.2006 р., від 02.08.2007 р. №11/1-1819/2814-1, від 06.08.2007 р. №11/1-1819/2814-2, від 14.08.2007 р. №11/1-1819/2814-3, від 29.07.2008 р. №11/1-1819/2814-4, від 06.08.2008 р. №11/1-1819/2814-5, від 11.11.2008 р. №11/1-1819/2814/6, від 04.12.2008 р. №11/1-1819/2814/7, від 31.03.2010 р. №11/1-1819/2814/8, від 30.07.2010 р. №11/1-1819/2814/9, 29.03.2012 р. №11/1-1819/2814/10, поліграфічне обладнання загальною вартістю 8 595 394,00 (вісім мільйонів п'ятсот дев'яносто п'ять тисяч триста дев'яносто чотири) грн. 00 коп., а саме:

- машина печатна ролева «Heidelberg М 600 В 24», заводський №MC-Y0396, інвентарний №Х004971 (передане на підставі);

передане на підставі договору застави від 12.02.2007 р. №11/1-2080/3486, з урахуванням додаткових угод від 22.01.2008 р. №11/1-2080/3486/1, від 04.12.2008 р. №11/1-2080/3486/2, від 30.04.2009 р. №11/1-2080/3486/3, від 08.12.2009 р. №11/1-2080/3486/3, від 31.03.2010 р. №11/1-2080/3486/4, від 30.07.2010 р. №11/1-2080/3486/5, від 02.09.2010 р. №11/1-2080/3486/6, від 29.03.2012 р. №11/1-2080/3486/7, поліграфічне обладнання загальною вартістю 3 076 143,00 (три мільйони сімдесят шість тисяч сто сорок три) грн. 00 коп., а саме:

- машина для скріплення Renz Autobind 700, 1998 р., інвентарний №Х003075, заводський №379;

- швидкісна паперорізальна машина Polar 137, 2001 р., інвентарний №Х003037, заводський №7141232;

- машина офсетного друку Man Roland 706 L, 2001 р., інвентарний №Х003002, заводський №29353В;

- система зволоження повітря DAN FUGT, 2004р., інвентарний №Х020780; 5) комп'ютерний сервер IBM, 2004 р., інвентарний №Х009876;

- горизонтальний стопоскладальник RIMA-System 6200, інвентарний №Х004978, заводський №627079.

Також рішенням господарського суду м. Києва від 06.07.2015 р. встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Крім того, рішенням господарського суду з ПрАТ «Бліц-Інформ» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі 73 080,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 р. у справі №910/10472/15 рішення господарського суду м. Києва від 06.07.2015 р. залишено без змін.

Після набрання рішенням законної сили Господарським судом м. Києва видано наказ від 24.07.2015 р. №910/10472/15, яким передбачено звернення стягнення на майно ПрАТ «Бліц-Інформ» у повній відповідності з частиною другою резолютивної частини рішення суду від 06.07.2015 р. у справі №910/10472/15.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 25.07.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП №5171413 щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва від 24.07.2015 р. №910/10472/15.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2015 р. ВП №5171413 передбачено, боржнику самостійно виконати рішення суду, а саме, сплатити заборгованість згідно виконавчого документа у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

В п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2015 р. ВП №5171413 передбачено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.12.2016 р. №140/8/4834 стягувач просив повернути виконавчий документ без подальшого виконання.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 25.01.2017 р. ВП №51714131 виконавчий документ - наказ Господарського суду м. Києва від 24.07.2015 р. №910/10473/15 повернуто.

Постановою головного державного виконавця від 25.01.2017 р. ВП №51714131 з боржника ПрАТ «Бліц-Інформ» стягнуто виконавчий збір у розмірі 11 214 300,65 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає.

Частиною 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ, який набув чинності 05.10.2016 р., рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 7 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст.116 та ст.117 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження - 21.07.2016 р.) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.17 цього Закону виконанню державною виконавчою службою, зокрема, підлягають судові накази.

Згідно з ч.5 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження - 21.07.2016 р.) реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Частиною 3 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» від 18.11.2003 р. №1255-IV встановлено, що боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що перерахування боржником коштів на користь стягувача до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах, є правом боржника, а не його обов'язком.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.07.2015 р. у справі №910/10473/15 та наказом господарського суду м. Києва від 24.07.2015 р. №910/10473/15 передбачено звернення стягнення на майно боржника ПрАТ «Бліц-Інформ», а тому боржник не мав обов'язку перерахувати кошти на користь стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

За приписами ч.9 ст.191 КАС України, якщо у процесі розгляду справи щодо нормативно-правового акта виявлено незаконність або невідповідність правовому акту вищої юридичної сили інших правових актів чи їх окремих положень, крім тих, щодо яких відкрито провадження в адміністративній справі, які впливають на прийняття постанови у справі, суд визнає такі акти чи їх окремі положення незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили.

Таким чином, суд вважає, що п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016 р. ВП №51717131 щодо зобов'язання боржника - ПрАТ «Бліц-Інформ» сплатити заборгованість, загальний розмір якої складає 112 143 006,57 грн., суперечить змісту резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 р. у справі №910/10473/15 та наказу господарського суду міста Києва від 24.07.2015 р. №910/10473/15, а тому є незаконним і не підлягав виконанню боржником в семиденний термін. Відповідно, позивач не мав обов'язку щодо добровільного виконання рішення господарського суду.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження - 21.07.2016 р.) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною другою ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Враховуючи визнання судом незаконною п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016 р. ВП №51714131 щодо зобов'язання боржника самостійно виконати рішення суду, а саме сплатити заборгованість згідно виконавчого документа, що не передбачено рішенням господарського суду міста Києва від 06.07.2015 р. у справі №910/10473/15, стягнення відповідачем з позивача виконавчого збору за відсутності обов'язку добровільно виконати рішення суду та перерахувати кошти у виконавчому провадженні є протиправним.

Частиною 6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені ст.43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Враховуючи зазначене, а також той факт, що майно, на яке рішенням господарського суду міста Києва від 06.07.2015 р. у справі №910/10473/15 звернуто стягнення, до цього часу перебуває в заставі у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як заставодержателя, що не заперечувалось представником третьої особи, суд приходить до висновку, що при здійсненні реалізації заставленого майна виконавчий збір має бути стягнутий з коштів, отриманих від реалізації заставленого майна.

Крім того, суд також зазначає, що у виконавчому провадженні №51714131, від часу відкриття провадження - з 21.07.2016 р. до прийняття постанови про повернення виконавчого документу - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 25.01.2017 р. та повернення виконавчого документу стягувачу, дії, спрямовані на звернення стягнення на майно боржника, державним виконавцем не здійснювались.

Судом також враховується правова позиція у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 р. №3-217гс14, яка полягає у тому, що сам по собі сплив строку, наданого на добровільне виконання рішення суду не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника, судами має бути встановлено факт вчинення державним виконавцем заходів, передбачених ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно, вилучення у боржника предметів, здійснення інших заходів, зазначених у рішенні суду.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

При цьому суд бере до уваги положення ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення виконавчого збору від 25.01.2017 р. ВП №51714131.

Виходячи із меж заявленого позову, системного аналізу норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.11,158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 25.01.2017 р. ВП №5171413 щодо стягнення виконавчого збору з Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» в сумі 11 214 300 грн.65 коп.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя І.А. Качур

Судді А.Б. Федорчук

В.І. Келеберда