Справа № 800/651/16
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року м. Київ справа № 800/651/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого: судді Мороза В.Ф.

суддів: Гончар Л.Я.

Єрьоміна А.В.

Донця О.Є.

Кравцова О.В.

секретар судового

засідання Слободян О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_5

представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України - Предоляк Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.12.2016 №41/вс-16.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення відповідача прийнято не на підставі наданих йому повноважень та усупереч закону, оскільки у рішенні, яким позивачу відмовлено у допуску до участі у конкурсі, не наведено обґрунтування висновків щодо неможливості обраховувати стаж наукової діяльності та професійний досвід адвоката, що здобуті у один і той самий період, у їх сукупності.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення та просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з такого.

ВККС України 07 листопада 2016 року прийнято рішення № 145/зп-16 про оголошення конкурсу на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, затверджено Умови проведення конкурсу та визначено, що питання допуску кандидата на посаду судді до участі у конкурсі та допуску кандидата на посаду судді до проходження кваліфікаційного оцінювання вирішується Комісією у складі колегії.

30.11.2016 позивач звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про участь у конкурсі на зайняття посади судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

05.12.2016 Вища кваліфікаційна комісія суддів України прийняла рішенням № 41/вс-16, яким відмовила позивачу у допуску до участі у конкурсі на посаду судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Рішення комісії мотивовано тим, що у позивача наявний стаж наукової роботи близько 7 років 10 місяців, здобутий з 01.02.2009 по день подання кандидатом документів, та досвід професійної діяльності адвоката, що становить близько 7 років 1 місяць, здобутий у той самий час, що й науковий стаж. Відтак, на думку колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, стаж наукової діяльності та професійний досвід адвоката, здобуті в один і той самий час, що не можна рахувати у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

30.09.2016 набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон).

Відповідно до частини другої статті 17 Закону найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Згідно з нормами прикінцевих та перехідних положень Закону, Верховний Суд створюватиметься як новий орган, до якого судді призначатимуться на конкурсній основі.

Статтею 79 Закону передбачено, що конкурс на зайняття вакантної посади судді Верховного Суду проводиться ВККС України відповідно до Закону.

Комісією 07.11.2016 прийнято рішення № 145/зп-16 про оголошення конкурсу на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, затверджено Умови проведення конкурсу.

На виконання вимог частини другої статті 79 Закону рішенням Комісії від 02.11.2016 № 141/зп-16 затверджено Положення.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 81 Закону, підпункту 1 пункту 4.1 Положення визначений обов'язок ВККС України на підставі поданих документів, зокрема, встановити відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду та сформувати його досьє.

Частиною четвертою статті 81 Закону та підпунктами 2-3 пункту 3.4 Положення визначено, що для участі у конкурсі на зайняття посади судді Верховного Суду за спеціальною процедурою кандидат на посаду судді звертається до Комісії в порядку, визначеному рішенням про оголошення конкурсу, та подає не лише документи, визначені пунктами 2-3 частини першої статті 71 Закону, але й ті, що підтверджують дотримання однієї з вимог, визначених частиною першою статті 38 Закону відповідно. При цьому частиною другою статті 81 Закону передбачено, що на посаду судді Верховного Суду за спеціальною процедурою може бути призначено лише таку особу, яка відповідає цим вимогам.

В свою чергу, за результатами проведеної перевірки на найближчому засіданні палати або колегії відповідно до повноважень, визначених Комісією при оголошенні конкурсу, ухвалюється рішення про допуск до участі у конкурсі. Інформація про результати вирішення питання про допуск кандидатів до участі у конкурсі розміщується на офіційному веб-сайті Комісії (пункт 4.6 Положення).

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.11.2016 позивач подав до ВККС України заяву про проведення кваліфікаційного оцінювання для участі в конкурсі на зайняття вакантної посади судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за спеціальною процедурою призначення. Позивач просив провести кваліфікаційне оцінювання як особа, яка відповідає вимогам пункту 2 частини першої статті 38 Закону, тобто має науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше десять років.

Пунктом 4 частини шостої статті 69 Закону встановлено, що стажем наукової роботи є стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави.

Як убачається з оскаржуваного рішення у позивача наявний стаж наукової роботи близько 7 років 10 місяців, здобутий з 01.02.2009 по день подання кандидатом документів, тобто наявність стажу наукової роботи ОСОБА_5 не відповідає вимогам пункту 2 частини першої статті 38 Закону.

Водночас, позивач вважає, що він відповідає вимогам кандидата для участі в конкурсі на зайняття вакантної посади судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі пункту 4 частини першої статті 38 Закону, оскільки має сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1 - 3 цієї частини, щонайменше десять років, обраховуючи наявний стаж наукової роботи близько 7 років 10 місяців та професійну діяльність адвоката, що становить близько 7 років 1 місяць як сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності). При цьому стаж наукової роботи та досвід професійного діяльності адвоката були набуті позивачем паралельно, протягом одного і того ж періоду, що за твердженням позивача не суперечить положенням пункту 4 частини першої статті 38 Закону.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону, суддею Верховного Суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді, а також відповідає одній із таких вимог: 1) має стаж роботи на посаді судді не менше десяти років; 2) має науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше десять років; 3) має досвід професійної діяльності адвоката щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше десять років; 4) має сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1 - 3 цієї частини, щонайменше десять років.

Наведене позивачем тлумачення про можливість одночасного набуття стажу наукової роботи та досвіду професійної діяльності адвоката як підстави для обрахування їх у сукупності надає необґрунтовану перевагу при застосуванні пункту 4 частини першої та не відповідає змісту статті 38 Закону, якою визначається критерієм здійснення відповідної професійної діяльності протягом визначеного законом строку.

Оскільки, у ОСОБА_5 відсутній стаж наукової роботи та досвід професійної діяльності адвоката протягом 10 років, він не є особою, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України не вчиняла протиправних дій та не приймала незаконних рішень оскільки діяла в межах Закону та наданих їй повноважень.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-12, 69, 159-163, 167, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді В.Ф. Мороз

Л.Я. Гончар

А.В Єрьомін

О.Є. Донець

О.В. Кравцов