Справа № 804/7132/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 р. Справа № 804/7132/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рулонні газони України» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійсним рішення
25.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рулонні газони України» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить:
- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110100001/2016/200048/1 від 29.07.2016 року, що було прийняте відділом митного оформлення № 1 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товару №110100001/2016/200048/1 від 29.07.2016 року, вважає його протиправними та такими, що підлягає скасуванню, оскільки воно є необґрунтоване, надані документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, крім того, протиправно витребувані додаткові документи.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рулонні газони України» та компанією MODUS MARIS LTD (Мальта) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1/16, за умовами якого продавець зобов'язався продати, а покупець купити та оплатити товар - суміш газонної трави, кількість, якість, асортимент та ціна якої визначаються в інвойсах.
Разом із ВМД позивачем надані митному органу наступні документи:
- інвойс від 08.06.2016 року № М228-2016;
- банківський документ від 16.05.2016 року № 15613700;
- CRM № 328/16;
- сертифікат якості від 08.06.2016 року № 0000125-586/36;
Дніпропетровська митниця надала електронне повідомлення яким проінформувала декларанта про наявність таких розбіжностей у документах.
Таким чином, страхування товару здійснено українським агентом на користь ТОВ „Рулонні Газони України", що не відповідає заявленим умовам поставки CIF, відповідно до яких страхування товару здійснюється продавцем, в даному випадку, компанією «Modus Maris LTD» (Мальта).
2. У відповідності до Інкотермс 2010, страхування повинно покривати, як мінімум, передбачену в договорі купівлі-продажу ціну (в даному випадку 35 668,00 доларів США дол.США) плюс 10%, тобто загальна сума страхового покриття становить 110%, і бути обумовленим у валюті договору купівлі-продажу. Страхова премія, яка включається до митної вартості товару розраховується від передбаченої контрактом (договором) ціни. Враховуючи зазначене, наданий до митного контролю страховий поліс, складений 01.06.2016 року, містить відомості про страхову вартість, за якою з урахуванням мінімального покриття не розраховується заявлена митна вартість партії товару.
3. Позивачем до документів митного оформлення надано банківський документ від 16.05.2016 року № 15613700, в якому зазначено, що оплата здійснена на основі рахунку- проформи від 18.04.2016 року, але до митного оформлення даний документ не надано, що підтверджується відомостями гр. 44 МД № 110100001/2016/217902.
До того ж, платіжний документ не містить печаток та підписів уповноваженого банку, та наданий декларантом не в повному обсязі, а саме: декларантом надана лише перша сторінка з двох наявних.
Таким чином, наданий до митного оформлення банківський платіжний документ від 16.05.2016 року № 15613700 неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
5. Товар імпортовано за контрактом від 17.05.2016 року № 1/16, що заявлений декларантом як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Так, відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 „Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій", зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.
Декларантом Позивача контракт від 17.05.2016 року № 1/16 в гр. 44 МД від 28.07.2016 року № 110100001/2016/217902 задекларовано під кодом 4100.
6. Продавцем товару відповідно до контракту від 17.05.2016 року № 1/16 є компанія «Modus Maris LTD» (Мальта), відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110100001/2016/217902 є компанія «Pickseed» USA. Відповідно до сертифікату походження, наданому до документів митного оформлення, країною походження товару - є США.
Проте, договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом не надано.
Враховуючи зазначені розбіжності, а також те, що надані у підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо складових митної вартості митний орган зобов'язав декларанта про надання у 10 - денний термін додаткових документів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
29.07.2016 року листом № 3 позивач повідомив митницю про неможливість надати додаткові документи.
Позивача було повідомлено про те, що він має право звернутись до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Також, повідомлено про те, що він має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості митному органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД № 110100001/2016/218084 та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 1статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Надаючи оцінку обґрунтованості сумніву митниці щодо достовірності заявленої митної вартості, суд зазначає, що при митному оформленні товару 29.07.2016 року у наданих декларантом документах на підтвердження складових митної вартості були наявні розбіжності, які зазначені у рішенні про коригування митної вартості, що правомірно зумовило витребування у позивача додаткових документів на підтвердження такої вартості.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №110100001/2016/200048/1 від 29.07.2016 року було те, що надані позивачем документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, а саме:
- наданий до митного контролю страховий поліс, складений 01.06.2016 року, містить відомості про страхову вартість, за якою з урахуванням мінімального покриття не розраховується заявлена митна вартість партії товару;
Враховуючи, що у наданих до митного оформлення документах виявлені розбіжності, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що до заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару включено не всі складові.
З урахуванням виявлення розбіжностей щодо умов поставки товару та невідповідність даних в наданих декларантом документах данним зазначеним в декларації країни відправлення, оскільки надані на підтвердження митної вартості документи не містили повних відомостей щодо складових митної вартості декларанта було зобов'язано надати, за наявності, додаткові документи.
Таким чином, у зв'язку із ненаданням додаткових документів митницею правомірно не застосовано перший метод визначення митної вартості. Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із методів зазначених в цій статті, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
З урахуванням позиції підприємства, відсутності додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, посадова особа митниці, правомірно прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №110100001/2016/200048/1 від 29.07.2016 року.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рулонні газони України» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійсним рішення відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2016 року

Суддя О.В. Кононенко