Справа № 821/3112/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Київ К/800/13821/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Донця О.Є.

Шведа Є.Ю.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Скакуна Сергія Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Скакуна С. О. від 27.05.2014 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Переглядаючи судові рішення в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за договором дарування від 11.04.2012 ОСОБА_5 набуто право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 За договором купівлі-продажу від 30.01.2014, який укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, позивачем набуто право власності на даний житловий будинок, про що зроблено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.01.2014.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27.03.2014, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15.05.2014, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні, третя особа Друга Херсонська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 11.04.2012, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

На підставі вказаних судових рішень ОСОБА_4 подано заяву до державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про реєстрацію належного йому будинку у Державному реєстрі. 27.05.2014 державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Частина друга статті 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Так, згідно з частиною першою статті 4 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Так, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили (пункт 5 частини другої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частина перша статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо зокрема: із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Як встановлено, судами попередніх інстанцій, на підставі договору дарування від 11.04.2012 ОСОБА_5 набуто право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 який в подальшому продано ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2014, про що 30.01.2014 зроблено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проте рішеннями судів першої та апеляційної інстанції по справі №668/16613/13ц, але вищевказаний договір дарування визнано недійсним та право власності на об'єкт нерухомості визнано за ОСОБА_4

На підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 15.05.2014 ОСОБА_4 подано відповідну заяву до державного реєстратора про реєстрацію будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яку задоволено 27.05.2014 .

Отже, відповідно до вищевказаних вимог закону реєстрація об'єкта нерухомості у Державному реєстрі є обов'язковою складовою права власності на даний об'єкт, тобто за наявності відповідного правовстановлюючого документу, яким в даному випадку є судові рішення, новий власник зобов'язаний провести реєстрацію, на підставі відповідного пакету документів (заяви, сплаченого мита тощо).

При цьому відсутні протиріччя між новими поданими документами та попередньою реєстрацію за позивачем, оскільки наявний між сторонами спір про право врегульовано вищевказаними судовими рішеннями, а тому новий власник не повинен скасовувати попередній запис про реєстрацію для проведення своєї реєстрації.

Враховуючи, що ОСОБА_4 подано до державного реєстратора повний пакет документів, то здійснюючи державну реєстрацію права власності на вищевказаний будинок за третьою особою, державний реєстратор діяв у межах своїх повноважень та у спосіб встановлений законом і жодних інших підстав для відмови, які передбачені законом, судом не встановлено, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Крім того, слід зазначити що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.08.2014 рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15.05.2014, якими визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 11.04.2012, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, залишено без змін.

Враховуючи викладене суди дійшли правомірного висновку, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Скакуна С. О. від 27.05.2014 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

Є.Ю. Швед