Справа № 200/21097/16-а(2а/200/869/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Шевцова Т.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2017 рокусправа № 200/21097/16-а(2а/200/869/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 року у справі №200/21097/16-а(2а/200/869/16) за позовом ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідач щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за №18-262 вих16 від 02.11.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III);

- зобов'язати відповідача здійснити йому з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області від 02.11.2016 року №18-262 вих16 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером і з 31.10.2001 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ з відповідними змінами), яку він отримує до теперішнього часу. В зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури відповідно до Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року він 07.11.2016 року звернувся до відповідача з проханням перерахувати йому пенсію за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з врахуванням довідки прокуратури Дніпропетровської області від 02.11.2016 року, проте відповідач відмовив в здійсненні перерахунку.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1789-ХІІ) у розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області від 02.11.2016 року №18-262вих16 з розміру 15 965 грн. 98 коп., та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум без обмежень максимального розміру пенсії.

Стягнуто на користь позивача понесені витрати по справі в сумі 1102 грн. 40 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (відповідач зі зміненою назвою) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що із набранням чинності Закону України Про прокуратуру №1697-VІІ від 14.10.2014 року, втратив чинність Закон України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII, крім деяких норм.

Частиною 15 ст.86 Закону України Про прокуратуру №1697-VІІ від 14.10.2014 року визначено, що тимчасово з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України Про прокуратуру №1697-VІІ від 14.10.2014 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. На теперішній час порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсії Кабінетом Міністрів України не визначено, отже відсутні чинні норми законодавства, що визначають підстави, умови та порядок перерахунку.

Управління Пенсійного фонду України, як субєкт владних повноважень, що повинен здійснювати власну діяльність на підставі чинного законодавства та у спосіб передбачений законом, не може на власний розсуд провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та з 31.10.2001 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ з відповідними змінами).

07 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 02.11.2016 року №18-262 вих 16 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою.

Листом від 14 листопада 2016 року №К-89 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, з посиланням на зміни внесені до норм, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та відсутністю на дату звернення нормативних документів щодо перерахунку пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Оскільки позивачу пенсія була призначена до набрання законної сили Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, то зазначені в цьому законі обмеження на позивача не поширюються.

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновків про протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії за вислугу років в розмірі 90% та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ) у розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області від 02.11.2016 року №18-262вих16.

Колегія суддів з наведеними висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 року № 76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 року, до частини 18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру внесено зміни.

До внесення відповідних змін в ч.18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру було зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Після внесення змін, ч.18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру викладена в наступній редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яка діє з 01.01.2015 року.

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України Про прокуратуру №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість, Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався.

З огляду на те, що позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії 07.11.2016 року, а редакція Закону України Про прокуратуру на цей час не містила норми, яка б передбачала такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, то позовні вимоги, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на законі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України Про прокуратуру.

Сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії.

Зміни внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 року до ч. 18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789 та до частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

З наведених причин доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо спірних правовідносин про право позивача на перерахунок пенсії підлягають застосуванню норми права, які діяли на час призначення йому пенсії, є помилковими.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неповно зясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2017 року у справі №200/21097/16-а(2а/200/869/16) за позовом ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 27 березня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 29 березня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_5