Справа № 761/24795/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/38/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарях - Данилевській Є.П., Салата В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального Об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального Об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначив, що він працює з семирічного віку артистом акробатом з 25.02.1992 року. На даний час стаж роботи артистом акробатом, що дає йому право на призначення пенсії за вислугу років складає 20 років 6 місяців.

У березні 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років в порядку п.ж ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка передбачає, що право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583, незалежно від віку.

Відповідачем 24.04.2016 року йому відмовлено у розрахунку пенсії за вислугою років з тих підстав, що згідно поданих документів, його страховий стаж склав 16 років 11 місяців 11 днів.

Однак, згідно трудової книжки він (на той час ОСОБА_1) 25.02.1992 року був зарахований за строковим трудовим договором (контрактом) учнем артиста акробата з практичною участю у номері "Акробатичний дует" під керуванням ОСОБА_1 у Московському цирку на Ленінських горах.

17.04.1992 року у відповідності з Указом Президента РСФСР від 28.11.1991 року № 242 "Про реорганізацію центральних органів Державного управління РСФСР" Московський цирк на Ленінських горах було перейменовано у Великий Московський державний цирк на проспекті Вернадеького.

Розпорядженням Представника Президента України про усиновлення №1054 від 13.12.1993 року його було усиновлено 14.12.1993 року із зміною прізвища та по батькові, внаслідок чого його зареєстровано як ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення актового запису змін, доповнень.

Він був переведений з 05.12.1994 року акробатом у тому ж номері у Великому Московському державному цирку на проспекті Вернадського.

Позивач був звільнений з роботи 04.10.1997 року з Великого Московського державного цирку на проспекті Вернадського у відповідності з п.5 Указу Президента Російської Федерації від 16.12.1993 року №2146 "Про залучення та використання у Російській Федерації робочої сили".

З 28.10.1997 року він зарахований до Державного підприємства "Цирковий творчий колектив Зірки України" на посаду артиста-акробата 1 категорії у номер "Акробатичний дует" під керівництвом ОСОБА_1,13.11.2002 року йому було присвоєно вищу категорію в спортивно-акробатичному жанрі.

У зв'язку з приєднанням ДП "Цирковий творчий колектив "Зірки України" до Державної циркової компанії України 01.11.2004 року він був переведений без змін та істотних умов праці до Державного підприємства "Державна циркова компанія України". 30.11.2004 року він був звільнений за власним бажанням з Державного підприємства "Державна циркова компанія України". З 01.12.2004 року він був прийнятий та працює на даний час на посаді артиста творчого колективу жанр акробатика артистом-акробатом у Державному підприємстві "Молодість". Вважає, що його трудовий стаж артистом акробатом протягом 25.02.1992 - 26.10.2015 року становить 23 роки 7 місяців 3 дні.

На підтвердження стажу долучені документи, що підтверджують його доводи письмово.

З огляду на викладене, позивач просив, посилаючись на п. "ж" ст. 55 та ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у якому у переліку посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583 та на Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач просив:

1.Визнати неправомірними дії Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

2.Зобов'язати Центральне Об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "ж" ст. 55. ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши при перерахунку пенсії стаж роботи у період з 25.02.1992 року по 04.12.1994 року в Московському цирку на Ленінських горах, який 17.04.1992 року було реорганізовано у Великий Московський державний цирк на проспекті Вернадського на посаді учня артиста акробата та період з 05.12.1994 року по 04.10.1997 року у Великому Московському державному цирку на проспекті Вернадського на посаді артиста акробата.

3.Стягнути з відповідача судові витрати.

У запереченнях проти позову, представник Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначив, що 08.04.2016 року до управління надійшла заява позивача про призначення пенсії за вислугою років на підставі п. "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон), відповідно до якого мають право на пенсію за вислугу років артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 30 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до поданих документів загальний страховий стаж позивача становить 16 років 11 місяців 11 днів, з них спеціального стажу - 16 років 11 місяців 11 днів.

Водночас стосовно записів у трудовій книжці про зарахування позивача, 1985 року народження за строковим трудовим договором (контрактом) з 25.02.1992 року учнем артиста акробата з практичною участю в номер «Акробатичний дует» під керуванням ОСОБА_1 у Московському цирку на Ленінських горах та переведення з 05.12.1994 року артистом акробатом у тому ж номері. то оскільки позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за вислугу років, законами України не передбачається робота малолітніх осіб, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії.

У доповненнях до заперечень відповідача посилається на те, що згідно трудового законодавства дитина може працювати тільки з 14 років. Так, як ОСОБА_1виповнилося 14 років - ІНФОРМАЦІЯ_4, то немає законних підстав для зарахування стажу у період згідно записів трудовій книжці та наданих довідок з 25.02.1992 року по 04.10.1997 рік та з 28.10.1997 року по 26.04.1999 рік.

Для розрахунку пенсії за вислугу років відповідно до пункту «ж» статті 55 Закону країни «Про пенсійне забезпечення» (артисти театрально-концертних та інших видовищних ікладів, підприємств і колективів) зараховано стаж на відповідних посадах згідно записів в трудовій книжці за період.

Ззгідно з абзацом першим п. "ж" ст. 55 Закону артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 30 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Мііністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту ж), право на пенсію за вислугу років мають право артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які в період до 01 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим цього пункту.

Оскільки позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії по вислузі років, посилаючись на обставини, які не передбачаються Законами України йому відмовлено призначенні пенсії

У додаткових поясненнях позивача йдеться про застосування положень, викладених у абзаці другому п. "ж" ст..55 Закону про те, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим цього пункту, така вислуга років була у позивача.

А також позивач посилається на ст..56 Закону, у якій вказано, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Тому враховуючи що позивач був прийнятий на роботу 28.10.1997 року артистом -акробатом до «Циркового творчого колективу Зірки України» у віці 12 років та його роботу з 15.04.1992 року у Росії, що підтверджено трудовою книжкою, позивач просив задовольнити вимоги

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що 08.04.2016 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно п. "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, приймаючи до уваги що стаж за період його роботи з 15.04.1992 року у віці у віці від 7-ми до14-ти років не може бути включено до трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років з тих підстав, що законами України не передбачено робота малолітніх осіб, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії.

Звертаючись до суду з позовом про визнання неправомірними дії Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п."ж" сг.55, ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", посилаючись на наявність відповідного трудового стажу з 25.02.1992 року по 26.10.2015 року, що достатньо для призначення пенсії за вислугу років.

Як слідує із положень п. "ж" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: - цим Законом визначені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, у тому числі таке право мають:артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років.

- до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які, зокрема,

- які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим цього пункту;

- 1971 року народження і старші за наявності стажу творчої діяльності, передбаченого абзацом першим цього пункту, та після досягнення ними віку, встановленого абзацами тринадцятим - двадцять п'ятим пункту "е" цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи згідно трудової книжки позивач (на той час ОСОБА_1) ІНФОРМАЦІЯ_3 був зарахований 25.02.1992 року за строковим трудовим договором (контрактом) учнем артиста акробата з практичною участю у номері "Акробатичний дует" під керуванням ОСОБА_1 у Московському цирку на Ленінських горах.

У зв'язку із реорганізацією центральних органів Державного управління РСФСР у 1991 року - 17.04.1992 року Московський цирк на Ленінських горах було перейменовано у Великий Московський державний цирк на проспекті Вернадського.

Розпорядженням Представника Президента України про усиновлення №1054 від 13.12.1993 року позивача усиновлено14.12.1993 року із зміною прізвища та по батькові, та зареєстровано як ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення актового запису змін, доповнень.

Позивача переведено з 05.12.1994 року акробатом у тому ж номері у Великому Московському державному цирку на проспекті Вернадського.

У відповідності до п.5 Указу Президента Російської Федерації від 16.12.1993 року №2146 "Про залучення та використання у Російській Федерації робочої сили" позивача звільнено з роботи 04.10.1997 року з Великого Московського державного цирку на проспекті Вернадського

З 28.10.1997 року він зарахований до Державного підприємства "Цирковий творчий колектив Зірки України" на посаду артиста-акробата 1 категорії у номер "Акробатичний дует" під керівництвом ОСОБА_1,13.11.2002 року йому було присвоєно вищу категорію в спортивно-акробатичному жанрі.

У зв'язку з приєднанням Державного підприємства "Цирковий творчий колектив "Зірки України" до Державної циркової компанії України 01.11.2004 року він був переведений без змін та істотних умов праці до Державного підприємства "Державна циркова компанія України", з якого 30.11.2004 року звільнений за власним бажанням. З 01.12.2004 року позивач був прийнятий та працює на даний час на посаді артиста творчого колективу жанр акробатика артистом-акробатом у Державному підприємстві "Молодість"

За викладених обставин позивач вважає, що його трудовий стаж артистом акробатом протягом 25.02.1992 - 26.10.2015 року становить 23 роки 7 місяців 3 дні.

Досліджуючи матеріали справи на підставі зібраних доказів, які оцінені судом у сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно із наданими позивачем документами для призначення пенсії. які прийняті відповідачем, загальний страховий стаж позивача становить 16 років 11 місяців 11 днів, з них спеціального стажу - 16 років 11 місяців 11 днів. Стосовно зарахування записів у трудовій книжці про роботу з 25.02.1992 року позивача у віці 7-ми років за строковим трудовим договором (контрактом) учнем артиста акробата з практичною участю в номер «Акробатичний дует», то відповідачем роки зазначеної роботи не зараховані з тих підстав, що для призначення пенсії за вислугу років не відповідає законами України не передбачено укладення трудових договорів з малолітніми громадянами та зарахування до стажу роботи за ці роки, оскільки згідно трудового законодавства дитина може працювати тільки з 14 років.

Положеннями ст.188 КЗпП України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 24.01.83 р. N 4617-X; Законом Української РСР від 20.03.91 р. N 871-XII; Законом України від 05.06.92 р. N 2418-XII) визначено вік, з якого допускається прийняття на роботу із застереженням, що не допускається прийняття на роботу осіб молодше шістнадцяти років.

За згодою одного із батьків або особи, що його замінює, можуть, як виняток, прийматись на роботу особи, які досягли п'ятнадцяти років.

Для підготовки молоді до продуктивної праці допускається прийняття на роботу учнів загальноосвітніх шкіл, професійно-технічних і середніх спеціальних навчальних закладів для виконання легкої роботи, що не завдає шкоди здоров'ю і не порушує процесу навчання, у вільний від навчання час по досягненні ними чотирнадцятирічного віку за згодою одного з батьків або особи, що його замінює.»

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами з 25.02.1992 року по 04.10.1997 рік та з 28.10.1997 року по 26.04.1999 рік згідно записів трудовій книжці та наданих довідок позивач був зарахований на роботу у віці 7-ми років; 14 років йому виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_4.

Отже, зарахування до стажу для призначення пенсії за вислугу років запису у трудовій книжці за періоду до виповнення 14 років позивачем суперечить законодавству України щодо досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим цього пункту, така вислуга років була у позивача.

А також позивач посилається на ст..56 Закону, у якій вказано, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Посилання позивача на Конвенцію про мінімальний вік для прийому на роботу за № 138 від 06 серпня 1973 року, то у ст..2 передбачено, що у будь якому випадку мінімальний вік не може бути нижчим ніж 15 років.

Що стосується посилань на ст.8 зазначеної Конвенції про мінімальний вік для прийому на роботу стосовно виключень щодо мінімального віку, то за змістом статті винятки із заборони передбаченої ст.2 цієї Конвенції для такої мети, як участь у художніх виступах дітей.

Водночас, зазначені положення щодо виключення із правил для участі у художніх виступах дітей, у публічних виставах не пов'язані із укладенням трудових договорів з дитиною, яка не досягла віку вказаного у національному законодавстві про працю.

Як встановлено у даній справі, зокрема. із записів у трудовій книжці, позивач, починаючи з 25.02.1992 року зарахований на роботу за строковим договором і працював до звільнення за п.5 Указу Президента РФ от 16.12.1993 року №2146 "Про залучення та використання у Російській Федерації робочої сили".

Таким чином, виходячи із вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального Об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії, пов'язані із визнанням неправомірними дії Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та зобов'язанні відповідач призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "ж" сг. 55. ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", шляхом зарахування при перерахунку пенсії стажу роботи у період з 25.02.1992 року по 04.12.1994 року в Московському цирку на Ленінських горах, який 17.04.1992 року було реорганізовано у Великий Московський державний цирк на проспекті Вернадського на посаді учня артиста акробата та період з 05.12.1994 року по 04.10.1997 року.

З огляду на викладене на підставні ст.ст. 55,56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.188 КЗпП України, та керуючись ст.ст.7,18,19, 71, 86, 94, 159, ч.ч.1, 2 ст.160, ст.161, ч.1 ст.162, ст.163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Центрального Об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.