Справа № 688/4248/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/4248/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазур Н.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

23 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

16.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Шепетівське ОУПФУ) про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

За приписами статті 197 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 з 22 листопада 2011 року перебуває на обліку у відповідача та з вказаної дати їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З 20.02.2012 року на підставі заяви позивача, її переведено на пенсію по інвалідності, згідно Закону України "Про державну службу".

Для обчислення пенсії, ОСОБА_2 надала Управлінню довідку про складові заробітної плати на посаді головного держінспектора з інспекції з контролю за цінами у Хмельницькій області, яка ліквідована Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2011 року №346. Вказана довідка, в зв'язку з ліквідацією даного органу, видана головним управлінням праці та соціального захисту населення облдержадміністрації. Вказана довідка містила інформацію тільки щодо посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці і премії за період з 01.01.2009 року по 31.10.2011 року. Відомості про нарахування матеріальних допомог, індексації, премії до державних професійних і ювілейних свят та щодо вихідної допомоги в довідці були відсутні.

В листопаді 2016 року позивач звернулася до Шепетівського ОУПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії з 20.02.2012 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, премій, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації № 02.03-7957 від 16.11.2016 року, Однак, відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивачу згідно поданої нею заяви на тій підставі, що такі види виплат, як матеріальна допомога та індексація, не входять до складових заробітної плати (листи № 12071/02 від 18.11.2016 року та № 12677/10 від 02.12.2016 року).

Позивач, вважаючи таку відмову у перерахунку пенсії необґрунтованою та неправомірною, звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу повинна бути перерахована, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується за такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу", (далі Закон №3723-XII, (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу)), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України від 24.03.1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З наданої позивачем довідки (а.с.10-11) вбачається, що на всі виплати включені в довідку тому числі: на матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та від 04.03.2014 року у справі № 21-3а14.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов'язку включити в перерерахунок пенсії позивача заробітню плату, з врахуванням всіх видів оплати праці які позивач отримувала перед виходом на пенсію і на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Що стосується доводів відповідача відносно того, що з прийняттям Законів України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII та "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким було внесено зміни до статті 37 Закону №3723-XII змінився розмір відсотків заробітної плати працюючого державного службовця, з якого призначається пенсія, то апеляційний суд звертає його увагу на те, що відповідно до статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким, чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону №3723-XII, з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення їй пенсії державного службовця.

Відносно тверджень апелянта про те, що здійснення перерахунку пенсії позивачу за судовим рішенням стане підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії, апеляційний суд зазначає, що відповідно до норм Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії, не може бути підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Перерахунок пенсії на підставі рішення суду є відновленням порушеного права позивачки на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Апеляційний суд також вважає безпідставними посилання Шепетівського ОУПФУ на п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, відповідно до якого з 01 червня 2015 року, пенсії призначені на умовах Закону України "Про державну службу" не призначаються та не перераховуються, оскільки спір, який є предметом розгляду по даній справі, стосується не перерахунку пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, чи у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. В даному випадку оскаржується правильність перерахунку, здійсненого до прийняття Закону № 213-VIII.

Що ж до посилань відповідача, як на одну з підстав для відмови в задоволенні позову, на ту обставину, що позивачем без поважних причин пропущено строк на звернення до суду, оскільки перерахунок пенсії їй здійснено ще в лютому 2012 року, однак з відповідною заявою вона звернулась тільки в листопаді 2016 року, а з даним позовом до суду лише в грудні 2016 року, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як встановлено з матеріалів справи, посада головного держінпектора в інспекції контролю за цінами у Хмельницькій області, на якій працювала ОСОБА_3 до виходу пенсію, на момент звернення за перерахунком пенсії була ліквідвана, і позивач на протязі 2012-2016 років неодноразово зверталась до Хмельницького міськрайонного архіву, Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, Міністерства соціальної політики, Департаменту пенсійного забезпечення Міністерства соціальної політики, Головного управління Пенсійного фодну України в Хмельницькій області з проханням надати допомогу в отриманні довідки про заробітну плату встановленого зразка, однак така довідка була надана їй після чергового звернення Департаментом соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації тільки 16.11.2016 року. А отже саме з причин відсутності достовірних даних про предмет позову ОСОБА_3 була позбавлена можливості доступу до правосуддя.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що позивач в даному випадку не пропустила строків звернення до суду, оскільки отримала докази порушення своїх прав тільки 16.11.2016 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.