Справа № 127/11107/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11107/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

23 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши суду 22 березня 2017 року (вх.№ 5011/17) від відповідача та 23 березня 2017 року (вх.№ 5034/17) від позивача заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надавши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.08.2015 ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення № 92 від 02.10.2015 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу (а.с. 7-8).

В своєму рішенні Комісія посилається на те, що період роботи з 20.08.1984 по 21.08.1992 не може бути зараховано до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу ОСОБА_2 безпосередньо на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач при зверненні до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці із заявою про призначення пенсії надав всі необхідні документи, в той час як відповідач не довів правомірності свого рішення щодо відмови в призначенні пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п. 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За приписами п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Аналіз вказаних вище норм вказує на те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основною метою атестації є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За приписами п. 4 Порядку № 383 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Згідно з п. 4.4 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійними забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період роботи з 20.08.1984 по 21.07.1992 працював машиністом бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м на СПМК 251 (з 01.11.2007 СПМК 251 приєднана до ВАТ "СБК "Водпроект").

У період роботи ОСОБА_2 з 1984 року по 1992 рік посада машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м була віднесена до Списку № 2 згідно з постановою РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956; постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991; постановою КМУ №162 від 11.03.1994.

Як зазначає в своїй апеляційній скарзі відповідач, в ході зустрічної перевірки на підприємстві ПАТ "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" встановлено, що 10.07.1984 ОСОБА_2 переведений на посаду водія-бурильника (наказ №45к від 10.07.1984), з 21.11.1989 присвоєний 5-й розряд водія-бурильника (наказ №51-к від 21.11.1989 року) та 26.03.2002 звільнений з посади машиніста бурової установки. Наказ про переведення на посаду машиніста бурової установки №40-к від 20.08.1984, в книзі наказів за 1984. Зважаючи на вказане, період роботи з 20.08.1984 по 21.08.1992 не може бути зараховано до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні первинні документи, які би підтверджували роботу ОСОБА_2 безпосередньо на посаді машиніста бурової установки.

В той же час, в довідці №14 від 18.05.2014 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що в період з 20.08.1984 по 21.08.1992 позивач виконував роботи машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м. Наказом №4/1-н від 01.02.2008 атестацію проведено вперше (а.с. 13). Аналогічні відомості щодо зайняття позивачем посади машиніста бурової установки містяться в довідці від 23.07.13 № 42, відповідні записи наявні і в трудовій книжці ОСОБА_2

Зазначені документи подані позивачем разом з заявою про призначення пенсії, що не заперечувалось відповідачем.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до законодавства, яке регулює питання пенсійного забезпечення, на позивача не покладено обов'язку зі збереження первинних документів підприємства, на якому працював останній.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності відомостей про перебування позивача з 20.08.1984 по 21.07.1992 на посаді машиніста бурової установки є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про зобов'язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах, оскільки призначення пенсії відноситься до компетенції управлінь Пенсійного фонду та є дискреційними повноваженням даного органу, з огляду на наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Таким чином, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності, а тому суди не можуть перебирати на себе функції з призначення пенсії.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовна вимога в частині зобов'язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах, підлягає частковому задоволенню із зобов'язанням управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи за Списком №2 - з 20.08.1984 по 21.08.1992 на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м та повторно розглянути заяву позивача від 03.08.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В той же час, доводи відповідача стосовно безпідставного стягнення з останнього судом першої інстанції судових витрат не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення зобов'язано стягнути судовий збір на користь позивача саме з Державного бюджету України, а не з відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача стосовно не надання судом першої інстанції належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам та неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, частково знайшли своє підтвердження, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи за Списком №2 - з 20.08.1984 по 21.08.1992 на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.08.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.