Справа № 810/220/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року 810/220/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного Управління ДФС у Київській області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 16588 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом в сумі 16588 грн.. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони не з'явились. Про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачем до суду подано письмові заперечення в яких зазначено, що відсутні будь-які нормативні документи на підставі яких Білоцерківська ОДПІ звернулась з позовом відносно відповідача до суду, оскільки відсутні докази на підтвердження ліквідації Тетіївської ОДПІ, а також документів, що Білоцерківська ОДПІ є правоприємником Тетіївської ОДПІ. Крім того, відповідач зазначила, що вже розглядалась адміністративна справа в Сквирському районному суді, в якій провадження було закрито.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи суд встановив, що станом на теперішній час вищевказаний податковий орган є реорганізованим, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" від 04.11.2015 №892 Кабінетом Міністрів України постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

Так, зокрема, відповідно до Додатку 2 до вказаної Постанови було реорганізовано Тетіївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області, шляхом її приєднання до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про доцільність заміни відповідача - Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, на її правонаступника - Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 31.01.2001. Як платник податків та інших обов'язкових зборів ОСОБА_1 взята на облік 02.02.2001 за №695.

Відповідно до наказу від 30.01.2015 №37 та направлень від 09.02.2015 за №729 та №730 на проведення перевірки податковим органом проведено фактичну перевірку з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт від 10.02.2015 №0340/1000/22/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки було встановлено порушення ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95 "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме ФОП ОСОБА_1 здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

За результатами розгляду матеріалів перевірки та у відповідності до абз.15 ст.17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» податковим органом відносно платника податків було винесене рішення про застосування фінансових санкцій від 27.02.2015 № на суму штрафних (фінансових) санкцій 17000 грн.

Рішення було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано відповідачем особисто. Однак відповідачем зобов'язання самостійно сплачене не було.

Відповідачем частково за рахунок переплати в сумі 680 грн. погашено зобов'язання, що підтверджується витягом із картки особового рахунку платника податків.

В зв'язку з тим, що у відповідача на обліковій картці платника податків обліковувався та не був повністю погашений податковий борг, податковим органом проведено нарахування пені в сумі 268,74 грн., що підтверджується витягом із зворотного боку облікової карти платника податків.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України позивачем була виставлена відповідачу податкова вимога від 02.04.2015 №465-23 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями в розмірі 17000 грн.

Вказана податкова вимога була направлена відповідачу та отримано відповідачем. Дана податкова вимога оскаржена відповідачем не була.

На час розгляду позову по суті доказів про сплату податкової заборгованості відповідачем суду не подано.

Таким чином, згідно з довідкою Білоцерківської ОДПІ від 28.11.2016 №617/9/10/10-20-25-024 загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом станом на 28.11.2016 становить 16588,74 грн.

Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі Закон № 481/95-ВР) визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Пунктом 1 ст.16 Закону 481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Указом Президента України від 03.03.2004 №266/2004 «Про посилення державного контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, забезпечення захисту життя і здоров'я громадян» на Державну податкову адміністрацію України покладено обов'язок щодо активізації роботи із запобігання і боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, організації здійснення систематичного контролю у цій сфері.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 14.1.107. ст. 14 Податкового кодексу України (надалі ПК України) - марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Пунктом 14.1.109. ст. 14 ПК України визначено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п. 226.6. ст. 226 ПК України, маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

У відповідності до п. 226.9. ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Аналогічні приписи містяться у п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1251.

Згідно з п. 226.11. ст. 226 ПК України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Пунктом 228.9. ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до законодавства.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч.1 ст.17 Закону 481/95-ВР).

За приписами абзацу 15 ч.2 ст.17 Закону 481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 17 Закону 481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що законодавець розрізняє адміністративну відповідальність особи, яка безпосередньо здійснила реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, та суб'єкта господарювання, від імені якого вчинено такі дії. Так, статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено адміністративно-господарську відповідальність саме суб'єкта господарювання, у господарській одиниці якого вчинено відповідні порушення.

З огляду на викладене, суд відхиляє довід відповідача про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку на теперішній час закрито, а тому немає підстав для стягнення штрафу, оскільки штраф за скоєння адміністративного правопорушення та штраф як господарська санкція є різними видами юридичною відповідальності, які застосовуються незалежно один від одного.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 16588,74 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом в сумі 16588 (шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 74 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.