Справа № 278/3497/13-а
Суддя: Чернявський М. В.
Дата ухвалення: 2013-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/3497/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2013 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Чернявського М.В.

за участю секретаря судового засідання Барабанової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Житомирському районі про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та покладення обовязку про перерахунок розміру пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25 липня 2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив суд визнати дії субєкта владних повноважень неправомірними та покласти на нього обовязок про перерахунок розміру пенсії, в якому зазначив, що в період роботи на посаді судді Богунського районного суду м.Житомира йому внаслідок погіршення стану здоровя була встановлена друга група інвалідності і призначена пенсія по інвалідності. У липні 2009 року він був звільнений з посади судді і починаючи з 14.02.2012 р. почав отримувати пенсію як державний службовець.

У відповідності до вимог ст.37-1 Закону України Про державну службу у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Керуючись зазначеним вище позивач звернувся до відповідача з клопотанням про перерахунок пенсії, однак отримав відмову на підставі того, що йому не була призначена пенсія як судді. Позивач вважає, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді є протиправною, не відповідає вимогам діючого законодавства України і порушує його права.

Відповідач надав заперечення проти позову, позовні вимоги не визнав, зазначив, що Управлінням Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області від 22 січня 2013 року №3/В-04, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Механізм визначення розміру заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії.

Відповідно до п.3 цієї постанови, в редакції що діяла на час призначення пенсії, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу, враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

За нормами п.1 ст.37 Закону України Про державну службу у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до Закону України Про державну службу, підвищення заробітної плати державним службовцям було здійснено з 01.02.2008 року, тому виплати передбачені п.3 постанови, враховуються в розмірах, визначених на цю дату. В звязку з вищевикладеним, право на перерахунок, відповідно до ст..129 Закону України Про судоустрій та статус суддів позивач не має.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Відповідно до статей 3, 19 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22, ч.1 ст.64 Конституції України, однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування або обмеження.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зазначено, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що є також гарантією належного здійснення правосуддя, надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді, і спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня.

Згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закон України Про статус суддів визнаний таким, що втратив чинність, крім статті 43, частин 5-13 статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2011 року, та частин 1-4 статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2012 року.

Тобто Законом України Про судоустрій і статус суддів надано право суддям, в яких є необхідний стаж роботи, до 01.01.2011 року звільнятись у відставку на підставі ст. 43 Закону України Про статус суддів.

Як встановлено судом, позивач був звільнений у відставку 2009 року на підставі Указу Президента України від 29 травня 2009 року № 376/2009 Про звільнення суддів, тобто правовою підставою звільнення позивача у відставку у липні 2009 року була ст. 43 Закону України Про статус суддів, а тому на позивача поширюються гарантії соціального захисту суддів у відставці, передбачені статтею 43 Закону України Про статус суддів. Застосовувати в даному випадку положення ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів, яка регулює порядок призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, підстав немає, оскільки зазначена законодавча норма поширюється на суддів, які звільнились у відставку після 01.01.2011 року.

Крім того, застосовуючи положення ч. 4 ст. 43 Закону України Про статус суддів до спірних правовідносин, суд враховує вимоги ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 4 ст. 43 Закону України Про статус суддів, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Починаючи з січня 2012 року порядок і умови нарахування заробітної плати суддів, працюючих на відповідних посадах, змінились.

Згідно ст. 129 Закону України Про судоустрій і статус суддів, суддівська винагорода складається з посадового окладу та ряду доплат, в тому числі за вислугу років. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється з 1 січня 2012 року у розмірі 8 мінімальних заробітних плат.

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України Про статус суддів, за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку.

Однак, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідач порушив зазначені положення ч. 3 ст. 43 Закону України Про статус суддів, тобто порушив гарантії соціального захисту, які позивач мав до виходу у відставку, а тому дії відповідача, щодо відмови у здійсненні довічного грошового утримання в розмірі 86 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, підлягають визнанню протиправними.

Необхідно зазначити, що у розмірі щомісячного довічного грошового утримання, яке після відповідного перерахунку має право одержувати позивач, є певні обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, призначених (перерахованих) відповідно до ряду нормативно-правових актів, в тому числі до закону України Про судоустрій і статус судді, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. ст. 1. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, а обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання призначено позивачу до набрання чинності Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, але спірні правовідносини з приводу його перерахунку між позивачем та відповідачем виникли після 01.10.2011 року, тобто після набрання чинності зазначеним законом. Тому, на даний час позивач має право одержувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, але у розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням підвищення розміру прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, у законодавчому порядку.

Таким чином, відповідач підлягає зобов'язанню здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 і виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01 січня 2012 року, але у розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням підвищення розміру прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, у законодавчому порядку.

В задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області проводити в подальшому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 86 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, у випадку зміни розміру заробітній плати працюючого на відповідній посаді судді, - відмовити тому що ця вимога є передчасною.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанову суду необхідно звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 94, 99, 100, 104, 158-159, 162, 163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з 01 січня 2012 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 і виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01 січня 2012 року, але у розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням підвищення розміру прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, у законодавчому порядку.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: