Справа № 761/22355/16-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення витрат на перевезення пільгових пасажирів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця») звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області в якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиконання вимог пункту 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256, а саме: не реєстрації за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по м. Славутич за вказаний період та не надсилань інформації про додаткові зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Славутицької міської ради; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 140 064, 44 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» в особі структурного підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень згідно діючого законодавства щодо пільг, компенсацій і гарантій протягом січня-грудень 2015 року надавалися послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян у приміському сполученні зі станції Славутич, що розташована у Київській області.

Між ДТГО «ПЗЗ» та Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області укладено Договір на планове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги № ПЗ/ДН-1-146729/НЮ від 02.12.2014 року, на виконання умов якого залізницею було надано послуги по перевезенню пільгових категорій громадян зі станції Славутич на загальну суму 140 064,14 грн.

На підтвердження розміру витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, залізницею надсилались на адресу відповідача рахунки за січень-грудень 2015 року, акти звіряння розрахунків та облікові форми. Однак, відповідачем не підписані направлені залізницею акти розрахунків та не відшкодовано витрат залізниці.

Всупереч чинній державній програмі уповноважений державою головний розпорядник коштів ухиляється від виконання відповідної частини своїх зобов'язань, визначених державною програмою, відмовляючи в компенсації залізниці витрат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Внаслідок невиконання умов чинного законодавства порушується право залізниці як суб'єкта господарювання, внаслідок чого суб?єкт господарювання не отримує гарантовану державою та передбачену законом компенсацію понесених збитків при виконанні державної програми соціального захисту населення. Збитковість приміських перевезень може потягнути за собою скорочення залізницею кількості приміських поїздів, закриття залізничних станцій та зупиночних платформ, що може спричинити незручності для великої кількості громадян.

На підставі викладеного позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року позов задоволено в повному обзязі.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області в частині невиконання вимог пункту 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256, а саме: не реєстрації за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по м. Славутич за вказаний період та не надсилань інформації про додаткові зобов?язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Славутицької міської ради.

Стягнено з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 140 064, 44 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» в особі структурного підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень згідно діючого законодавства щодо пільг, компенсацій і гарантій протягом січня-грудня 2015 року надавалися послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян у приміському сполученні зі станції Славутич, що розташована у Київській області.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт», для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Між ДТГО «ПЗЗ» та Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області укладено Договір на пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги № ПЗ/ДН-1-146729/НЮ від 02.12.2014 року, на виконання умов якого залізницею було надано послуги по перевезенню пільгових категорій громадян зі станції Славутич на загальну суму 140 064, 14 грн.

На підтвердження розміру своїх витрат на перевезення пасажирів, що користкються пільгами позивачем до відповідача надсилались рахунки за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, акти звіряння розрахунків та облікові форми.

Факт направлення відповідачу цих документів підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Проте відповідачем не підписано направлені позивачем акти розрахунків і не відшкодовано витрати, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до відповідача з даним позовом.

Відповідно до п. 2 Статуту ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735, ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до норм Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у місті Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790, основними завданнями Управління є забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про соціальний захист та соціальне обслуговування населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; розроблення та організація виконання комплексних програм поліпшення соціального обслуговування інвалідів, пенсіонерів, одиноких непрацездатних громадян похилого віку та всебічне сприяння в отриманні ними соціального обслуговування та соціальних послуг за місцем проживання; виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету.

Таким чином, Управління має контролювати об'єми, вартість соціальної послуги, процес надання такої послуги та вживати заходів для забезпечення своєчасного перерахування компенсаційних виплат перевізнику.

Пунктом 1 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 встановлено, що цей Порядок, відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, визначає механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

На підтвердження розміру витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, залізницею надсилались на адресу відповідача рахунки за січень-грудень 2015 року, акти звіряння розрахунків та облікові форми.

Однак, відповідачем не підписані направлені залізницею акти розрахунків та не відшкодовано витрат залізниці.

Стан виконання державної програми соціального захисту населення щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у м. Славутич при наданні послуг на суму 140 064, 44 грн., а за відсутності компенсаційних виплат залізниці вказує на те, що головний розпорядник коштів повинен був зареєструвати свої зобов'язання в сумі 140 064, 44 грн. та надати про це інформацію фінансовому органу райдержадміністрації.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Украхні», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до п.3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМ України №256 від 4 березня 2002 року головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п.5 даного Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами -надавачами відповідних послуг.

Також, відповідно до п.6 Порядку, у разі виникнення додаткових зобов?язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів АРК, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби Автономної Республіки Крим, областях, міст Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 256 Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт», якими передбачено, що збитки залізничного транспорту загального користування від надання пільг окремим категоріям громадян на пасажирські перевезення відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Крім того, договором №ПЗ/ДН1-146729/НЮ на пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги від 02.02.2014 р. між Позивачем та Відповідачем (далі - Договір), передбачений обов'язок Позивача здійснювати щоденне безоплатне перевезення пільгових категорій громадян згідно із законами України: «Про державний бюджет України на 2015 рік», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів та інших громадян похилого віку в Україні», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист», «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», «Про соціальний захист дітей війни», постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256 (далі - Порядок), обов'язок щомісячно до 15 числа наступного за звітним періодом, надавати облікові форми, розрахунок на суму, яка підлягає компенсації від пільгового перевезення залізничним транспортом форма №2-пільга, акти звіряння розрахунків за формою №3-пільга та акт здачі приймання робіт (надання послуг).

В свою чергу обов'язком відповідача виходячи зі змісту договору та порядку є у разі виникнення додаткових зобов'язань надсилати до 18 числа щомісяця фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяьЧ сум та подавати їх до 20 числа Міністерству фінансів АРК, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби Автономної Республіки Крим, областях, міст Києві та Севастополі.

Позивач виконав свої обов'язки в повному обсязі.

Відповідач в свою чергу порушив свої, не надсилавши щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрації уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми та щодо необхідності компенсування пільг, наданих позивачем відповідним категоріям громадян, фінансовим органам, які складають уточнені реєстри.

Колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду України від 13.10.2009 року по справі №21-384во09 та інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 року №781/11/13-10 відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від зобов'язання, взятого на себе державою.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що зобов'язання відповідача компенсувати позивачу виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян виконано не було.

А також, зазначає, що відповідач повинен був надіслати інформацію за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 щодо компенсування пільг, наданих залізницею відповідним категоріям громадян, фінансовим органам, які складають уточнені реєстри. Проте, відповідачем не було виконано вимоги п.6 Порядку, не зареєстровані додаткові зобов'язання, чим порушено права позивача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 28 березня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.