Справа № 820/1321/17
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №820/1321/17
Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2017 р. м. Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Полях Н.А., розглянувши адміністративний позов Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання зі сплати земельного податку ДП "Завод імені В.О.Малишева" за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у сумі 1 714 507,21 грн.;

- зобов'язати Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області виключити з інтегрованої картки платника ДП "Завод імені В.О.Малишева" пеню, нараховану за порушення строків сплати земельного податку у сумі 1 714 507,21 грн.

Суд, перевіривши матеріали вказаного адміністративного позову, вважає за необхідне залишити його без руху, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно ч. 3 ст. 106 КАСУ до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При перевірці матеріалів справи суддею також встановлено, що позивачем разом із позовом додано як доказ сплати судового збору платіжне доручення № 3006 від 17 березня 2017 року за подачу до суду адміністративного позову на суму 5 000,0 грн., тобто не в належному розмірі, що не відповідає положенням Закону України "Про судовий збір" та КАС України.

З приводу розміру сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, а для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1 600 гривень.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за адміністративний позов майнового характеру, податний суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за адміністративний позов немайнового характеру, податний суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні характеру адміністративного позову як майнового необхідно враховувати наступне.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Суд зазначає, що окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою. З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Позивач звернувся до суду з двома вимогами, з яких: одна вимога майнового характеру (визнання протиправними дій Східної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування пені у сумі 1 714 507,21 грн.) та одна немайнового характеру (зобов'язання Східної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області виключити з інтегрованої картки платника нараховану суму пені).

Згідно положень ч. 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

А відтак, відповідно сума судового збору за одну вимогу немайнового характеру (1 600,0 грн.) та вимогу майнового характеру (1 600,0 грн.) у загальному розмірі становить 29317,61 грн.

Разом із адміністративним позовом позивачем також надано заяву про зменшення розміру судового збору визначивши необхідну до сплати суму у розмірі сплаченого судового збору 5000,00 грн.

В обґрунтування заяви представником позивача - ДП "Завод імені В.О.Малишева" зазначено, що на сьогодні підприємство має скрутне фінансове становище та наразі не має можливості сплатити у встановленому законодавством України розмірі суму судового збору 25 717,61 грн., оскільки наразі у зв'язку із неплатоспроможністю підприємства ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 року порушено провадження про банкрутство позивача, провадження по справі № 5023/10655/11 досі триває.

Окрім того, зазначено, що згідно довідки № 1441/17 від 21.03.2017 року підприємство (позивач) станом на 01.02.2017 року має дебіторську заборгованість у розмірі 679 858 000,00 грн. у тому числі і стягнуту з боржників судовими рішеннями, але не виконаними на даний час та кредиторську заборгованість у сумі 2 003 171 000,00 грн.

Згідно звіту про фінансові результати за 2016 рік прибуток позивача склав 8 384 000,00 грн. Також зазначено, що вказані кошти використані позивачем на впровадження ним всіх можливих заходів, направлених на відновлення своєї платоспроможності, його виробничих потужностей, відновлення роботи повністю зупинених цехів та збільшення кількості робочих місць, погашення заборгованості перед бюджетом і іншими суб'єктами господарювання за попередні періоди.

За таких підстав, з посиланням на положення ст. 88 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", позивач просить суд задовольнити вимоги заяви та зменшити розмір судового збору до суми в 5 000,00 грн., яка наразі підприємством при зверненні до суду є сплаченою.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Суд зазначає, що питання про звільнення від сплати судового збору (зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення його сплати) є виключною прерогативою суду, який вирішує питання про відкриття провадження.

Положеннями ч.1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч.1 та ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання (надає заяву), згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що позивач жодних належних документів (кошторису, банківських виписок ін.), окрім довідки підприємства та звіту про фінансові результати за 2016 р., що обґрунтовують доводи вимоги щодо зменшення сплати суми судового збору до 5 000,00 грн., зокрема належних доказів відсутності грошових коштів, до суду не надало, а зміст наданих разом із заявою документів судом не приймаються до уваги, оскільки вказане не може бути підставою для зменшення суми судового збору.

А тому вимога ДП "Завод імені В.О.Малишева" з приводу зменшення суми судового збору до сплачених позивачем 5 000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Таким чином, з урахуванням часткової сплати позивачем судового мита при зверненні до суду з даним позовом на суму 5 000,00 грн. (платіжне доручення № 3006 від 17 березня 2017 року), решта суми судового збору за подачу адміністративного позову, необхідного до сплати становить 24 317,61 грн.

Згідно з ч.1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, суд приходить до висновку, що задля усунення недоліків позивач повинен надати до суду докази доплати судового збору (оригінал квитанції про сплату судового збору) за подачу до суду адміністративного позову в належному розмірі, встановленим чинним законодавством.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 108, 165, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом п'яти календарних днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, попередивши, що у разі невиконання вимог ст.106 КАС України відповідно до цієї ухвали, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А. Полях