Справа № 428/13236/16-а
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/17/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій щодо відмови у призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язання призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту звернення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій щодо відмови у призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язання призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту звернення, мотивуючи вимоги тим, що вона у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у Луганській області, у серпні 2014 року вимушена була із родиною переміститися з м. Первомайська Луганської області до м. Сєвєродонецьк, де відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.10.2014р. № 505, була зареєстрована Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради як особа, що перемістилася з тимчасово окупованої території або районів проведення АТО, про що їй була видана довідка № 919001344 від 06.11.2014р.. Також згідно заяви від 03.11.2014р. їй була надана адресна допомога на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку вона отримувала з 06.11.2014р. по 05.03.2015р., надалі виплати їй були припинені на підставі п.7 Порядку надання адресної допомоги, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014р. № 505, оскільки протягом зазначеного періоду вона не змогла влаштуватися на роботу, у тому числі за допомогою Сєвєродонецького міського центру зайнятості, на обліку в якому вона перебувала з 04.02.2015р. по 30.09.2015р., довідка від 17.11.2016р. за № 1303. 01 жовтня 2015 року позивач офіційно працевлаштувалася на посаду головного спеціаліста-економіста сектору обробки даних демографічної та соціальної статистики Головного управління статистики у Луганській області (м. Сєвєродонецьк), де працює по теперішній час. Тож 01 жовтня 2015 року, оскільки обставини, що можуть вплинути на призначення їй адресної допомоги на наступний шестимісячний строк суттєво змінилися, вона звернулася до УПСЗН Сєвєродонецької міської ради для оформлення виплати адресної допомоги на наступний шестимісячний строк, проте їй було усно відмовлено у оформленні адресної допомоги. 06 листопада 2015 року з метою поновлення їй виплат вона звернулася з заявою до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунку та подала на адресу УПСЗН Сєвєродонецької міської ради відповідну заяву про надання грошової допомоги, але їй було відмовлено у виплаті на підставі п.7 Порядку надання адресної допомоги, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014р. № 505. 12 лютого 2016 року вона звернулася із письмовим запитом до УПСЗН Сєвєродонецької міської ради, в якому просила надати їй інформацію стосовно відмови їй у призначенні адресної допомоги на наступний шестимісячний строк. У березні 2016 року вона отримала відповідь від УПСЗН Сєвєродонецької міської ради від 11.03.2015 року за № 1811/08, в якій їй повідомлялось, що у призначенні виплат щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк їй відмовлено на підставі п.3 Порядку надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014р. № 505. 10 жовтня 2016 року вона повторно звернулася із заявою на продовження виплат щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк та з письмовим запитом до УПСЗН Сєвєродонецької міської ради, в якому просила надати їй інформацію стосовно причин відмови у призначенні адресної допомоги на наступний шестимісячний строк та получити роз'яснення щодо діючого законодавства стосовно неї. У листопаді 2016 року я отримала відповідь від УПСЗН Сєвєродонецької міської ради від 26.10.2016 року за № 9185/03, в якій їй повідомлялося, що у призначені виплат щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний період їй відмовлено на підставі п.3 Порядку надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014р. № 505. Позивач вважає відмову Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради у призначенні їй щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк протиправною, такою, що порушує її права та законні інтереси. Тому, позивачка ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до суду і просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови мені, ОСОБА_1, у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - протиправними, зобов'язати відповідача призначити їй виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з дати її звернення до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на її користь судові витрати у розмірі 551,20грн..

Оскільки з позовної заяви видно, що вимоги позивача стосуються соціальних виплат, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України суд вважає за необхідне розглядати дану справу у скороченому провадженні. Шестимісячний строк позовної давнини не був вичерпаний оскільки позивач дізналася про порушення свого права з 26.10.2016р. тобто з моменту отримання листа відповідача, а даний позов було подано до суду 14.12.2016р..

Від відповідача УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради Луганської області надійшли заперечення проти позову, в яких він посилається на те, що позивач перебуває на обліку в УПтаСЗН як внутрішньо переміщена особа УПСЗН з 06.11.2014р.. Допомогу переміщеним особам позивачу було призначено та виплачено з 06.11.2014р. по 05.03.2015р.. Протягом періоду отримання вищевказаної допомоги позивач не був працевлаштований. Згідно п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Крім цього, згідно п.3 вищевказаного порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Тому вони просять відмовити в задоволенні позовних вимогах позивача в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (надалі Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (надалі Порядок) встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) -884,00 грн. на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442,00 грн. на одну особу (члена сім'ї).

Згідно до п. 7. Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно п. 3 постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Згідно з постановою КМ № 212 від 31.03.2015р., що набрала чинності з 23.04.2015р., пункт 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженому постановою КМУ № 505 від 01.10.2014р. доповнено абзацом "Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.".

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем постійного проживання позивачки ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, що підтверджується відмітками у паспорті позивачки. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції ОСОБА_1 у 2014 року виїхала до АДРЕСА_2 та 06.11.2014р. були взята на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідкою №919001344 від 06.11.2014р. Відповідно до копії довідки №1303 від 17.11.2016 року, виданої Сєвєродонецьким МЦЗ, ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна в Сєвєродонецькому МЦЗ з 04.02.2015 року по 30.09.2015 року. Згідно копії довідки №16.1-70/35 від 07.10.2016 року, виданої Головним управлінням статистики у Луганській області, ОСОБА_1 дійсно працює на посаді головного спеціаліста-економіста сектору обробки даних демографічної статистики управління обробки даних демографічної та соціальної статистики Головного управління статистики у Луганській області (м. Сєвєродонецьк) з 01.10.2015 року по теперішній час. 12.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради з заявою про надання роз'яснень щодо виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг по її заяві від 06.11.2015 року (яка змінила статус). На що отримала відповідь №Р-342 від 12.02.2016 року за підписом заступника УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради про те, що згідно заяви від 03.11.2014р. їй була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг як працездатній непрацюючій особі у розмірі з 06.11.2014р. по 05.01.2015р. - 442грн. щомісячно, з 06.01.2015р. по 05.03.2015р. - 221грн. щомісячно. Враховуючи положення п.п.3 та 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505, їй не було продовжено виплату грошової допомоги на наступний період згідно з заявою від 06.11.2015р.. 10.10.2016 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради з заявою про надання їй інформації щодо виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг по її заяві від 06.11.2015 року (яка змінила статус). На що отримала відповідь №9185/03 від 26.10.2016 року за підписом заступника УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради про те, що допомогу переміщеній особі ОСОБА_1 було призначено та виплачено з 06.11.2014р. по 05.03.2015р.. Протягом періоду отримання вказаної допомоги вона не була працевлаштована, тому відповідно до п.3 та 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505.

Таким чином судом встановлено, що з 06.11.2014р. позивачу ОСОБА_1 відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, при цьому уповноваженим даної родини є позивач - ОСОБА_1. До 05.03.2015р. позивач ОСОБА_1 отримувала призначену щомісячну грошову допомогу, однак надалі виплати були припинені у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не змогла працевлаштуватись. Тобто, у період з 04.02.2015р. по 30.09.2015р. позивач ОСОБА_1 набула статус безробітної та перебувала на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості до 01.10.2015р., коли працевлаштувалась у Головному управлінні статистики у Луганській області. При цьому, припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам - позивачу ОСОБА_1 відбулося 06.03.2015р.. Після свого офіційного працевлаштування позивач ОСОБА_1 знов звернулась до відповідача Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області з заявою про виплату допомоги у відповідності до Постанови КМУ від 01.10.2014р. №505. Оскільки згідно постанови КМУ № 212 від 31.03.2015р., постанови КМУ № 505 від 01.10.2014р. не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, то за таких обставин при прийняття рішення відповідачем Управлінняа соціального соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не було досліджено підстави звернення з заявою від 10.10.2016р. та усі обставини, що призвело до порушення прав позивачки ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеної особи та громадянина України.

За таких обставин, враховуючи все вищевказане, суд вважає, що обставини викладені позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій щодо відмови у призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язання призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту звернення, стягнення судових витрат у розмірі 551,20грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2,11,12,21,70,71,94,159-163,183-2,185,186 КАС України, суддя -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій щодо відмови у призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язання призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту звернення, стягнення судових витрат у розмірі 551,20грн., задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з дня звернення за її призначенням - з 10.10.2016р..

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20грн. присудити за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя