Справа № 501/2172/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 р.м. ОдесаСправа № 501/2172/15-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Журавель П.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Вербицької Н.В.

За участю: секретаря - Брижкіної І.О.

представника апелянта - ОСОБА_2 (угода від 20.03.2017 року)

представника відповідача - Діордіци В.В. (довіреність від 03.01.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив скасувати перерахунок пенсії по інвалідності, на підставі Додатку (довідки) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії підполковнику міліції, співробітнику міліції ОСОБА_4 у сумі 3 647 грн. 83 коп.; визнати протиправними дії посадовців Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії та, в подальшому, не донарахування та невиплати йому суми пенсійних нарахувань по інвалідності; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на його користь недонараховану та несплачену суму пенсії по інвалідності, що складає - 92 295, 08 грн. та 72 273, 46 грн., у тому числі за період з 01.06.2013 року по 31.07.2015 року сума складає 68 760,09 грн. та за період з 31.07.2015 року по 01.02.2016 року сума складає 3 513,37 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ; Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_4 з 13 серпня 2008 року, відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за № 14/1029, де вислуга років підполковника міліції ОСОБА_4 становить: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дні; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на його користь моральну шкоду у сумі 30 000 грн. та понесені ним витрати на експертне дослідження.

В обґрунтування позову зазначено, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 13 серпня 2008 року та виплату пенсії ОСОБА_4 відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_4, а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня. Однак управління вказане судове рішення не виконало належним чином, що призвело до не одержання позивачем сум пенсії, обчислених у відповідності до вимог Закону, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року, у справі 2а/1570/8165/2011 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 13 серпня 2008 року та виплату пенсії ОСОБА_4 відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_4, а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня.

У 2013 році перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029 відповідач здійснив за період з 01.10.2010 року з урахуванням довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, в якій сума грошового забезпечення позивача становила 8 259,96 грн.

Разом з цим, виконання вказаного судового рішення за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 року відповідач здійснив з урахуванням довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, в якій сума грошового забезпечення позивача становила 3 647,83 грн.

Оскільки відповідач не здійснив виконання покладеного на нього обов'язку з перерахунку пенсії належним чином, що призвело до не одержання пенсії у розмірі, встановленому Законом, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач у повній мірі здійснив перерахунок та виплату пенсії, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Проте колегія суддів вважає, що висновки суду першої не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Так, поданням Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029 (Т. І, а.с. 194) на розгляд відповідачу направлено, зокрема, довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_4 (Т. І, а.с. 202), в якій розмір грошового забезпечення позивача за посадою - начальник відділу оперативного обслуговування ВНЗ 4-го міжрегіонального УВБ ДВБ ГУБОЗ МВС України, склав 8 259,96 грн.

Вказані дані щодо належного розміру грошового забезпечення позивача відповідач одержав 30.09.2011 року та з урахуванням дваннадцятимісячного терміну, що передує одержанню таких відомостей, здійснив перерахунок пенсії позивача за період з 01.10.2010 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що орган пенсійного фонду не виконав покладений на нього обов'язок щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у належному розмірі, з урахуванням складових грошового забезпечення, наявність права на яке встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі, за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 року, чим допустив протиправну бездіяльність щодо належного пенсійного забезпечення позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що відповідачем проігноровано наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням належних складових грошового забезпечення, встановленого судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі, колегія суддів вважає, що бездіяльність відповідача у здійсненні належного пенсійного забезпечення позивача не відповідає вимогам Закону, є необґрунтованою, що в свою чергу ініціює суд здійснити заходи щодо захисту порушеного права позивача на забезпечення соціальними виплатами шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за період з 13.08.2008 року 30.09.2010 року відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029 з урахуванням вже виплачених сум.

Разом з цим, за приписами ст. 162 КАС України при вирішенні спору суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів.

Таким чином, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд має прийняти відповідну постанову, яка б гарантувала належний захист порушеного права та інтересу позивача.

Отже, суд при вирішенні спору у разі наявності підстав для відновлення цього права та інтересу, враховуючи дискрекційність функцій суб'єкта владних повноважень, наділений повноваженням щодо зобов'язання відповідного суб'єкта вчинити дії, які б відповідали вимогам Закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідача вчинити перерахунок та виплату пенсії за вищевказаний період, враховуючи наявність у відповідача таких повноважень, а тому позовні вимоги щодо скасування в судовому порядку перерахунку пенсії та стягнення з відповідача не донарахованих сум пенсії задоволенню не підлягають.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, за правилами ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст. 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Вказані правилами Закону України від 19.10.2000 року №2050-III кореспондуються із положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 про проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Аналіз наведених положень законодавства показав, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

При цьому, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Разом з цим, за правилами ст. 2 КАС України на розгляд перед адміністративним судом ставиться вирішення спору у сфері публічно-правових відносин, які в свою чергу пов'язані із виконанням або невиконанням покладених на суб'єкта владних повноважень відповідних функцій.

З огляду на те, що позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою про здійснення йому компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії, відповідач не здійснював розгляд цього питання та не вчиняв відповідні владні управлінській функції або не утримувався від їх вчинення у розумінні вказаної норми адміністративного процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для вжиття заходів для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача компенсувати позивачу вказані суми.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно із ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Разом з цим, оскільки позивач не обґрунтував наявність у нього обставин, визначених у вищенаведених правових нормах, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 30 000 грн.

Також, слід зазначити, що судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

За правилам ч.ч. 1, 3 вказаної норми адміністративного процесуального законодавства якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача недоотриманої пенсії, розмір якої визначено висновком експерта, задоволенню не підлягають, відповідно до приписів ч. 3 ст. 94 КАС України понесені позивачем витрати у зв'язку із призначенням експертного дослідження з цього питання не відшкодовуються.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у не перерахунку та не виплаті ОСОБА_4 пенсії відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_4, а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_4, а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року з урахуванням перерахованих та виплачених сум пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 28.03.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Н.В. Вербицька