Справа № 286/3437/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"21" березня 2017 р. Справа № 286/3437/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "12" січня 2017 р. у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016р. Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати незаконними дії державного виконавця, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.12.2016, видану на підставі виконавчого листа по справі № 286/2919/14а та звільнити позивача від сплати судового збору у звязку із відсутністю коштів на ці цілі.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 12.01.2017 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою звільнити від сплати судового збору.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 26.12.2016 позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

В ухвалі вказано, що в порушення вимог ст.106 КАС України, позивачем до позовної заяви не додано доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами та документу про сплату судового збору, що є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Вказаною ухвалою відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Копію ухвали від 26.12.2016 позивачем отримано 28.12.2016, про що свідчить відповідна розписка.

Оскаржуваною ухвалою від 12.01.2017 року адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації повернуто заявнику.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення про повернення позовної заяви, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України Про судовий збір.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Сплата судового збору за подання позовної заяви в силу положень КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з позовною заявою.

01 вересня 2015 року набрали чинності зміни до Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір, відповідно до яких органи праці та соціального захисту населення не належать до переліку установ, які звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України Про судовий збір обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05 лютого 2016 року Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору.

Колегія суддів звертає увагу, що відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обов'язком.

Неналежне фінансування установи чи організації з Державного бюджету України та відсутність в неї коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Крім того колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним адміністративний позов у встановлений строк, а наведені ним обставини не є підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Оскільки недоліки позовної заяви, встановлені в ухвалі від 26.12.2016 позивачем не усунуто, у відповідності до ч.1 ст.108 КАС України позовну заяву правомірно повернуто позивачу.

Суд наголошує, що на момент подачі адміністративного позову діяв Закон України "Про судовий збір" з урахуванням змін до вказаного Закону, що набрали чинності з 01.09.2015.

Колегія суддів вважає необґрунтованим клопотання апелянта про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на ст.5 Закону України "Про судовий збір" так як пільг, щодо сплати судового збору органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами місцевих державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення передбачено не було.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Ухвалу прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "12" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_2