Справа № 809/236/17
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р. Справа № 809/236/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.,

за участю секретаря: Волочій Л.І.,

за участю сторін:

представника позивача: Саветчука В.М.,

представника відповідача: Раковецького М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН",

до відповідача: Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондріелт",

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства "Влад-Вінд"

про визнання протиправними та скасування постанови №53272018 від 23.01.2017 та постанови №53272018 від 06.02.2017, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2017 року Компанія "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування постанови №53272018 від 23.01.2017 і зобовязання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 14.02.2017 року до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондріелт".

Ухвалою суду від 02.03.2017 року до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Приватне підприємство «Влад-Вінд».

Ухвалою суду від 02.03.2017 року прийнято заяву позивача про зміну предмету позову.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що для забезпечення виконання контракту про сплату боргу за №HDC-JH01 від 13.11.2015 року, додаткового договору до контракту за №1 від 11.05.2016, договору про рефінансування, Компаніїєю"ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ТОВ "Фондріелт" було укладено іпотечні договори від 11.05.2016, посвідчені нотаріально, та відповідно приватним нотаріусом накладено заборону на відчуження нерухомості, яка є предметами іпотеки згідно вказаних договорів та належить Товариству. Окрім того, вказали, що на момент укладення даних договорів жодних обтяжень майна, визначеного як предмети іпотеки, у встановленому порядку зареєстровано не було. Зазначив, що 06.02.2017 року позивачу відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стало відомо про арешт майна іпотекодавця - ТОВ "Фондріелт", накладений постановою державного виконавця відділу ДВС. Зазначив, що оскаржувані постанови від 06.02.2017 року та 23.01.2017 року про накладення арешту на майно унеможливлює звернення стягнення на предмети іпотеки. Вказав, що накладенням вказаного арешту відповідач порушив пріоритетне право Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН", як іпотекодержателя, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок майна ТОВ "Фондріелт", яке є предметом іпотеки. Вважає, що постанови державного виконавця в частині накладення арешту на майно боржника - ТОВ "Фондріелт" слід визнати протиправними та скасувати. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив. Суду пояснив, що відповідно до поданої ПП "Влад-Вінд" заяви, 23.01.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за №53272018 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса за №125 від 23.01.2017 року про стягнення з ТОВ "Фондріелт" на користь ПП "Влад-Вінд" 400 000 грн. Зазначив, що 23.01.2017 року у виконавчому провадженні за №53272018 винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, зазначене ПП "Влад-Вінд" у заяві про відкриття виконавчого провадження, а саме: нежитлові приміщення розміщені на першому поверсі, загальною площею 3156,6 (три тисячі сто п'ятдесят шість цілих шість десятих) кв.м., зазначені у плані літерою "А", за адресою Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 168м (сто шістдесят вісім "М"), реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01; нежитлові приміщення розміщені на другому поверсі, загальною площею 3260,6 (три тисячі двісті шістдесят цілих шість десятих) кв.м., зазначені у плані літерою "А", за адресою Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 168м (сто шістдесят вісім "М"), реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01. Крім того, пояснив, що 06.02.2017 року державним виконавцем у тому ж виконавчому провадженні №53272018 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника -ТОВ "Фондріелт". З огляду на наведене вважає, що вказані постанови прийняті на підставі чинного законодавства та у відповідності до наданих повноважень. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондріелт" в судове засідання не з`явився. Документи, які надсилалися підприємству повернулися до суду з відміткою "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання", хоча виклик здійснювався за адресою, зазначеною в ЄДРПОУ. Згідно із правилами ч.4 ст.33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство «Влад-Вінд» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53272018 про стягнення коштів з ТОВ «Фондріелт» на користь ПП «Влад-Вінд» в сумі 400 000,00 грн.

Виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса №125 від 23.01.2017 року, згідно з яким сума, що підлягає до стягнення з боржника та забезпечується накладенням арешту на майно Товариства, визначене як предмет іпотеки, становить 4 000 000 грн.

При цьому, судом встановлено, що і стягувач, і боржник в даному виконавчому провадженні є майновими поручителями за зобов'язаннями ТОВ "Компанія Рона" перед Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН".

23.01.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. на виконання виконавчого напису нотаріуса винесено постанову про арешт майна боржника (ВП №53272018), яким накладено арешт на нежитлові приміщення, розміщені на першому поверсі, загальною площею 3156,6 кв.м, зазначеного у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, та нежитлові приміщення, розміщені на другому поверсі, загальною площею 3260,6 кв.м., зазначеного у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

06.02.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. на виконання виконавчого напису нотаріуса винесено постанову про арешт майна боржника (ВП №53272018), яким накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «Фондріелт».

Судом встановлено, що для забезпечення виконання контракту про сплату боргу за №HDC-JH01 від 13.11.2015 року, додаткового договору до контракту за №1 від 11.05.2016, договору про рефінансування Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ТОВ "Фондріелт» було укладено іпотечні договори від 11.05.2016 року.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи та досліджених судом в якості письмових доказів по справі контракту про сплату боргу за №HDC-JH01 від 13.11.2015 року та додаткового договору до контракту за №1 від 11.05.2016 боржник - ТОВ "Компанія Рона" підтверджує і визнає наявність заборгованості перед Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" в розмірі 4 390 053,75 дол. США та 1 242 176,5 євро.

При цьому відповідно до рамкового договору №2 від 11.05.2016 року ТОВ "Фондріелт" та ПП "Влад-Вінд" зазначені поручителями ТОВ "Компанія Рона" .

Водночас, відповідно до п.6.2 розділу 6 вищевказаного рамкового договору у разі порушення поручителем умов цього договору та/або порушення боржником зобов'язань за основним договором кредитор має право надіслати письмову вимогу поручителю із вимогою щодо усунення порушення та/або повного погашення заборгованості за основним договором, незалежно від фактичних строків оплати, а також щодо сплати нарахованих відсотків, інфляційних витрат і пені та, якщо поручитель та/або боржник не виконують вимогу кредитора протягом 36 банківських днів з моменту одержання від кредитора вищенаведеної письмової вимоги, кредитор має право звернути стягнення на нерухоме майно, зазначене у пункті 3.1 цього договору, у першочерговому порядку порівняно з іншими кредиторами поручителя у будь-який із вищенаведених способів на розсуд кредитора: згідно з рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно із застереженням, наведеним у договорі застави про виконання вимог кредитора, яке передбачає передачу майнових прав кредитору на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань боржника за основним договором, та яке відповідно до п.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку" є правовою підставою для реєстрації права власності кредитора на предмет іпотеки або права кредитора від власного імені продати обтяжене заставою майно будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу відповідно до ст.38 вищевказаного Закону (у позасудовому або судовому порядку відповідно до п.2 ст.16 Цивільного кодексу України).

У відповідності до договорів іпотеки, укладених між Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ТОВ "Фондріелт", предметами іпотеки визначено майно Товариства: нежитлові приміщення, розміщені на першому поверсі, загальною площею 3156,6 кв.м, зазначеного у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; нежитлові приміщення, розміщені на другому поверсі, загальною площею 3260,6 кв.м., зазначеного у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Дані іпотечні договори посвідчені приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В., котрим накладено заборону на предмети іпотеки, визначені даними договорами, що зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами державного виконавця про накладення арешту на майно, забезпечене іпотекою, Компанія «ХЮНДАЙ» звернулася з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до.1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

В ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з п.6 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч.1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та

реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (ч.6 ст. 3 даного Закону).

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч.7 ст. 3 даного Закону).

У ст.7 вищевказаного Закону встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно із ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому, як слідує з системного аналізу положень вищевказаного Закону, основним змістом арешту майна боржника є забезпечення його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.51 вищезгаданого Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

Як вже було зазначено вище, судом встановлено, що відповідно до умов договорів іпотеки, укладених між Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ТОВ "Фондріелт" щодо предметів іпотеки: нежитлових приміщень, розміщених на першому поверсі, загальною площею 3156,6 кв.м, зазначених у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; нежитлових приміщень, розміщених на другому поверсі, загальною площею 3260,6 кв.м., зазначених у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, право іпотеки виникло 11 травня 2016 року, в той час як виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого державним виконавцем винесено оскаржувані постанові, вчинений 23 січня 2017 року.

Разом з тим, як вбачається зі змісту договорів іпотеки від 11.05.2016 року, а саме: пунктів 7, вартість предметів іпотеки становить 14 343 300 грн. і 14 815 850 грн. відповідно, що в сукупності не перевищує суми боргу, яка становить 3 388 118,25 дол. США та 1 242 176,50 євро.

Крім того, у державного виконавця на момент винесення оскаржуваних постанов була відсутня письмова згода заставодержателя для звернення стягнення на заставлене майно боржника.

З урахуванням зазначеного, в судовому засіданні не встановлено жодної із вищенаведених обставин, які можуть бути підставою для звернення стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем. За таких обставин, відповідно до особливого способу задоволення вимог іпотекодержателя, визначеного відповідним Законом, з урахуванням вищезазначених договорів від 11.05.2016 року та неможливості звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці на користь стягувачів, накладення арешту на згадане майно є недоцільним та порушує охоронювані законом права іпотекодержателя.

Крім того, відповідно до вимог ст.52 "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно лише у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості.

Водночас, як встановлено судом, державним виконавцем перевірку майнового стану боржника проведено не було, чим на переконання суду, було порушено визначений вищевказаною нормою порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника - юридичної особи.

Одночасно, як слідує зі змісту наявного в матеріалах виконавчого провадження витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, в останньому містяться відповідні відомості щодо обтяження майна, як предметів іпотеки, на яке державним виконавцем накладено арешт.

Однак, при прийнятті оскаржених постанов відповідачем дана обставина не була взята до уваги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем неправомірно накладено арешт на вищевказане майно, чим позбавлено позивача можливості безперешкодного виконання умов договорів іпотеки від 11.05.2016 року та порушено надане Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" право звернення стягнення на майно, належне ТОВ "Фондріелт", яке є предметами іпотеки згідно вищевказаних договорів.

З огляду на зазначене, постанова головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького М.С. (ВП №53272018) від 23.01.2017 року про накладення арешту на майно, а саме: нежитлові приміщення, розміщені на першому поверсі, загальною площею 3156,6 кв.м, зазначеного у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; нежитлові приміщення, розміщені на другому поверсі, загальною площею 3260,6 кв.м., зазначеного у плані літерою «А», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, та постанова головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького М.С. (ВП №53272018) від 06.02.2017 року про накладення арешту все майно, що належить ТОВ «Фондріелт», в частині зазначеного вище майна, є незаконними та підлягають скасуванню.

Так частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Зазначена норма Закону передбачає, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" внесення змін до записів Державного реєстру прав, надання інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі здійснюються у строк, що не перевищує одного робочого дня з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

З урахуванням наведеного, суд прийшов висновку про правомірність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. А тому підлягає стягненню з Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь позивача 3200 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького Максима Сергійовича від 23 січня 2017 року (ВП №53272018) про накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна: - нежитлові приміщення, розміщені на першому поверсі, загальною площею 3156,6 кв.м, зазначені у плані літерою "А", за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; - нежитлові приміщення, розміщені на другому поверсі, загальною площею 3260,6 кв.м., зазначені у плані літерою "А", за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168 м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького Максима Сергійовича від 06 лютого 2017 року ( ВП №53272018) про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна: - нежитлові приміщення, розміщені на першому поверсі, загальною площею 3156,6 кв.м, зазначені у плані літерою "А", за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; - нежитлові приміщення, розміщені на другому поверсі, загальною площею 3260,6 кв.м., зазначені у плані літерою "А", за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Мазепи Гетьмана, буд.168 м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Стягнути з Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень на користь Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН (юридична адреса, 25 Юлгок-ро 2 гіл, Джонг-гу, Сеул, Корея) сплачений судовий збір в розмірі 3200 грн. (три тисячі двісті гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя /підпис/ Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 20.03.2017.