Справа № 805/1225/16-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/23081/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - ГТУЮ), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, оплату простою за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ГТУЮ на її користь заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року в розмірі 2777,74 грн., за листопад 2014 року - 1555,22 грн., компенсацію за невикористану відпустку, розмір якої становить 2500 грн. та 17 333,33 грн. оплату простою за період з травня 2014 року по 27 квітня 2015 року.

Посилалась на те, що з 2007 року по 2015 рік працювала старшим державним виконавцем Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області. З вересня 2014 року заробітна плата їй виплачувалася нерегулярно. При звільненні з нею повний розрахунок проведено не було, що змушує звертатися до суду про стягнення коштів в судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, залишеною без змін Донецьким апеляційним адміністративним судом від 2 серпня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року в сумі 2777,74 грн., листопад 2014 року - 1555,22 грн., 9564,55 грн. компенсації за невикористані 115 днів відпустки (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів). У решті в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення суди знайшли обґрунтованим позов про стягнення боргу по заробітній платі та компенсацію за дні невикористаної відпустки.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказує на те, що порядок погашення заборгованості перед громадянами, які залишилися проживати на тимчасово неконтрольованій території Кабінетом Міністрів не розроблений, що унеможливлює остаточний розрахунок з позивачкою. Судами не з'ясовані обставини дійсності підпису позивачки на процесуальних документах.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає фактичним обставинам справи, з ОСОБА_4 в день звільнення, яке мало місце 27 квітня 2015 року, повний розрахунок проведено не було. Зокрема, їй не виплачено заробітну плату за жовтень, листопад 2014 року та компенсацію за невикористану відпустку.

З урахуванням зазначених обставин та норм матеріального права, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення зазначених сум. При цьому, не визначення Кабінетом Міністрів України порядку реалізації Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» не може бути засадою до не виконання вимог закону про виплату заробітної плати.

Доводи, викладені в касаційній скарзі представника відповідача, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права. Зокрема, відповідачем не надано доказів про період використання відпуски позивачки.

Згідно з пунктом 6 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, у разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим Порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці (грошове забезпечення), протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом (планом використання бюджетних коштів).

Оскільки ГТУЮ переміщено з тимчасово неконтрольованої території то відповідно воно не звільняється від обов'язку по виплаті заробітної плати.

Посилання представника відповідача на недійсність підпису ОСОБА_4 на процесуальних документах не може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки сама позивачка не заперечує справжність підпису.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відхилити, а судові рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман