Справа № 825/198/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/198/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зобов'язання зняти арешт з житлового будинку,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зобов'язання Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1, на який було накладено арешт згідно із постановою Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського МУЮ від 31.05.2007 серії та номеру АН 401705 та згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданою Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського МУЮ від 05.10.2007 серії та номеру "б".

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.09.2000 присуджено стягнути зі ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_3 внаслідок вчинення злочину всього у розмірі 53006 (п'ятдесят три тисячі шість) грн 27 коп.

25.09.2006 до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов виконавчий лист № 1-381/2000, виданий 06.01.2006 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 53006,27 грн. Державним виконавцем на підставі Закону України „Про виконавче провадження" було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

31.05.2007 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на підставі виконавчого листа № 1-381/2000, виданого 06.01.2006, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АА № 541033.

30.07.2007 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на підставі того, що виконавчий документ у добровільному порядку не виконано, з боржника стягнено виконавчий збір у сумі 5300,62 грн.

05.10.2007 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на підставі Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі виконавчого листа № 1-381/2000, виданого 16.07.2007, якою було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми стягнення, а саме на суму 58406,90 грн, з них 53006,27 грн сума стягнення, 5300,63 грн виконавчий збір та 100,00 грн витрат на проведення виконавчих дій (згідно редакції Закону України "Про виконавче провадження", яка діяла на момент винесення постанови про накладення арешту на майно боржника).

31.05.2010 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 471/1 на підставі п. 10 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме у зв'язку з відсутністю майна на території Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ (крім частини квартири, що описана актом опису й арешту майна від 20.10.2008, звернення стягнення на яке проводиться в останню чергу), на яке можна звернути стягнення та здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За таких обставин виконавчий документ був направлений за належністю до Ніжинського міськрайонного відділу ДВС за фактичним місцем проживання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника.

30.03.2012 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повернуто стягувачу та надано строк для повторного пред'явлення до виконання.

Судом встановлено, що станом на 19.12.2016 виконавчий документ № 1-381 від 16.07.2007, виданий Деснянським районним судом, до Ніжинського міськрайонного відділу ДВС не надходив.

Позивач, посилаючись на те, що державним виконавцем не було знято арешт, накладений на все майно боржника, хоча на виконанні у Деснянському відділі ДВС міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області виконавче провадження стосовно ОСОБА_2 не перебуває, звернувся до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби врегульовано ст.181 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачено статтею 128 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до частини четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним із позовним провадженням, унормованим ЦПК.

Відповідно до вимог статей 383, 384 ЦПК учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

На час подання позивачем позовної заяви, чинною частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Питання зняття арешту з майна врегульоване статтю 59 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є стороною виконавчого провадження (боржник), спір виник з приводу виконання виконавчого листа № 1-381/2000, виданого 06.01.2006 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 53006,27 грн. у частині цивільного позову.

Тобто, має місце спір за позовом особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого на виконання вироку у кримінальній справі в частині цивільного позову.

При цьому у межах даного спору позивачем не ставиться питання з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, як того вимагають положення статті 181 КАС.

Отже, даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Судовими палатами у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 07 червня 2016 року ( справа № 815/1554/15) та від 22 лютого 2017 (справа № 755/5626/16-ц).

З урахуванням зазначених обставин та норм права, спір, який виник між стороною виконавчого провадження в особі ОСОБА_2 та ДВС не належить розглядати за правилами КАС України.

Відповідно до частини першої статті 203 КАС постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених частиною першою статті 203 КАС, із закриттям провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 157 КАС - справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити зацікавленим особам, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зобов'язання зняти арешт з житлового будинку - задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі 825/198/17 закрити

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 17.03.2017

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.