Справа № 357/14270/16-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Панчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Білоцерківському районі щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії;

зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум заробітної плати, зазначених у довідці №13/1-516 від 27 жовтня 2016 року «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, щомісячної індексації заробітної плати, за період який брався для призначення пенсії, а саме з 01 вересня 2005 року по 30 червня 2010 року;

зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, у розмірі 90 % від сум її заробітної плати, на яку нараховувався збір на обов'язкове пенсійне страхування;

зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Білоцерківському районі Київської області здійснити донарахування, виходячи із суми перерахованої пенсії та виплатити недоотриману пенсію, починаючи з 10 липня 2010 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року адміністративний позов - задоволено частково:

визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум заробітної плати, зазначених у довідці №13/1-516 від 27 жовтня 2016 року «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, щомісячної індексації заробітної плати, за період який брався для призначення пенсії, а саме з 01 вересня 2005 року по 30 червня 2010 року;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про державну службу» у редакції, що діяла на момент призначення пенсії , у розмірі 90 % від сум її заробітної плати, на яку нараховувався збір на обов'язкове пенсійне страхування;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області здійснити донарахування, виходячи із суми перерахованої пенсії та виплатити ОСОБА_3 недоотриману пенсію, починаючи з 23 червня 2016 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала з 01 вересня 2005 року по 02 травня 2006 року на посаді головного спеціаліста відділу з питань будівництва, транспорту, зв'язку та інформатизації департаменту з питань виробничої інфраструктури, інноваційної діяльності та державної власності, з 03 травня 2006 року по 30 червня 2010 року - на посаді головного спеціаліста відділу з питань будівництва, транспорту та зв'язку департаменту з питань промисловості, виробничої інфраструктури та державної власності, з липня 2010 року по січень 2017 року - в управління Пенсійного фонду України Білоцерківського району Київської області.

З 10 липня 2010 року позивачу проведено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із звільненням з роботи на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» та довідок Рахункової палати України від 09 липня 2010 року № 13/1-153 та від 09 липня 2010 року № 13/1-152.

Для розрахунку розміру пенсії взяті наступні виплати: посадовий оклад - 2 948 грн. станом на 09 липня 2010 року; надбавку за ранг державного службовця (5 ранг - 130 грн.); надбавку за вислугу років 40 % - 1 231 грн. 20 коп.; надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (постанова Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року № 2288) на загальну суму 639 грн. 81 коп.; надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (постанова Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1892) на загальну суму 1 386 грн. 20 коп.; надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (постанова Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268) на загальну суму 60 192 грн. 05 коп.; премії на загальну суму 35 817 грн. 72 коп.; премії до державних, професійних свят та ювілейних дат на загальну суму 39 214 грн. 23 коп.

У листопаді 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії згідно з Законом України «Про державну службу» від 16.12.2003 № 3723- XII з урахуванням довідки №13/1-516 від 27 жовтня 2016 року «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення -25273 грн. 96 коп., грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків на загальну суму 1841 грн. 40 коп., виплати щомісячної індексації заробітної плати - 4009 грн. 71 коп., за період який брався для призначення пенсії.

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області від 15 листопада 2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням складових, які містяться у поданій довідці.

Вважаючи, що її права та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Так, матеріальна допомога на оздоровлення та індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

Щодо дати з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача та виплатити відповідну різницю, колегія суддів зазначає наступне.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на вимоги ч. 4ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено строки проведення перерахунку призначеної пенсії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на спірні правовідносини не поширюються вимоги ч. 4ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо строків проведення перерахунку пенсії, так як розмір пенсії позивача визначений невірно внаслідок протиправних дій відповідача.

Натомість, ч. 4ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює строки проведення перерахунку пенсії, розмір якої змінився з підстав, які визначені чинним законодавством України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.03.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.

Желтобрюх І.Л.