Справа № 552/5585/16-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 р.Справа № 552/5585/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Жигилія С.П.
Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2016р. по справі № 552/5585/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФ України в Полтавській області), в якому просить суд:
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року з врахуванням до складу додаткових видів грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суму щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалась на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 (зі змінами та доповненнями), на яку нараховано і сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та надати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на підставі виданої Полтавським обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року не змінюючи базовий місяць індексації пенсії з урахуванням протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2010 року №889 (зі змінами та доповненнями) та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2016 року по справі № 552/5585/16-а відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.
Судові витрати віднесено на рахунок держави.
Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2016 року по справі № 552/5585/16-а та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Позивач в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 призначено пенсію по інваліності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проте до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії не була включена сума щомісячної додаткової грошової винагороди. Посилаючись на висновки Верховного Суду України, які висловлені в постанові від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15, вважає, що додаткова грошова винагорода, з якої сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Таким чином, вважає, що Полтавський обласний військовий комісаріат при оформленні документів для призначення пенсії протиправно не зазначив в довідці про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії позивачу відомості про додаткову грошову винагороду, яку позивач отримувала під час проходження військової служби, а ГУ ПФ України в Полтавській області має забезпечити додержання відповідачем актів законодавства про пенсійне забезпечення, здійснювати контроль за призначенням та виплатою пенсії. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції не обгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а її апеляційна скарга задоволенню.
Представник відповідача-1, у надісланих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу, з підстав, наведених у запереченні, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2016 року по справі № 552/5585/16-а залишити без змін.
Зокрема, зазначив, що правових підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 немає, оскільки така не належить до додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія. А також вказує, що грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 04.08.2014 року № 360/246/235/275 ПС були надані позивачу для пред`явлення до військового комісаріату військовою частиною НОМЕР_1 , в якій остання проходила службу та отримувала грошове забезпечення. При цьому, грошова винагорода до довідки про додаткові види грошового забезпечення у військовій чатині НОМЕР_1 включена не була. Вказує, що у Полтавському ОВК відсутні будь-які документи, на підставі яких можна скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 .. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.
Представник відповідача-2, у надісланих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2016 року по справі № 552/5585/16-а залишити без змін. Зокрема, зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не наділено повноваженнями щодо призначення (перерахунку) пенсії з грошового забезпечення, яке не визначено уповноваженими органами силових структур.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 наказом командувача Повітряних сил Збройних Сил України від 19.06.2014 року за №131-пм звільнена з військової служби у відставку та виключена з 27.07.2014 року із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 м. Полтави.
З 28.07.2014 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в сумі 1195,74 гривень відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» .
15.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського обласного військового комісаріату із заявою, в якій просила видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, включивши до розміру грошового забезпечення суму щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої було фактично сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування.
30.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням суми щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалась на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.09.2016 року № 382/М-03 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з огляду на те, що розмір пенсії обраховано на підставі грошового атестату серії ЗУ №004853 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 04.08.2014 року № 360/246/35/945ПС наданих військовою частиною НОМЕР_1 , а Пенсійному органу не надано повноважень змінювати розмір грошового забезпечення, зазначеного в документах, поданих уповноваженим органом для призначення пенсії.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2016 року № 10/743/74295 ОСОБА_1 відмовлено у видачі зазначеної довідки з посиланням на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода не може бути врахована ані при призначенні пенсії, ані при її перерахунку, оскільки додаткова грошова винагорода не зазначена у статтях 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
А також, з матеріалів справи вбачається, що 03.08.2016 року ОСОБА_1 зверталась до військової частини НОМЕР_2 , яка є правонаступником військової частини НОМЕР_1 м. Полтава із заявою про видачу довідки про розмір додаткових грошових виплат.
Листом Військової частини НОМЕР_2 від 18.08.2016 року № 2152 позивачу повідомлено про те, що усі фінансові документи військової частини НОМЕР_1 здані до Галузевого Державного Архіву Міністерства Оборони України.
Не погоджуючись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не має повноважень на видачу довідки ОСОБА_1 , оскільки в останнього відсутні фінансові документи військової частини НОМЕР_1 , а з документів, що надані позивачем не вбачається, який розмір щомісячної додаткової грошової винагороди вона отримувала. А також судом першої інстанції зазначено, що заявлені позивачем вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є передчасними, оскільки позивачем відповідачу-2 не надано жодних документів для перерахунку пенсії.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міноборони від 31.12.2014 року № 937, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.01.2015 року за № 73/26518, на обласні військові комісаріати покладаються, зокрема, оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за N 135/13402 (зі змінами) (далі - Порядок подання документів для призначення пенсій). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою; складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів із числа осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей під час перерахунків пенсій.
У відповідності до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 125/13402, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.
Таким чином, нарахування пенсії особам, звільненим з військової служби, здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на підставі документів, наданих Полтавським обласним військовим комісаріатом, в тому числі й довідки про додаткові види грошового забезпечення.
Порядок оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій на час звільнення позивача з військової служби було визначено розділом 3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, який затверджено наказом Міністра оборони України від 19.08.2008 року №407.
Згідно з пунктом 3.2 цього Положення, заяви про призначення пенсій за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника через відділи соціального забезпечення обласних військових комісаріатів.
Відповідно до пункту 3.3 Положення, для оформлення документів щодо призначення пенсії за вислугу років або по інвалідності, крім заяви, подаються грошовий атестат (розрахункова книжка) і довідка про додаткові види грошового забезпечення та інші документи.
Згідно з пунктом 3.8 Положення, військовий комісар у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії приймає від заявника необхідні документи, до нараховує вислугу років до дня звільнення військовослужбовця з військової служби та оформлює подання про призначення пенсії за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій; ознайомлює з поданням особу, якій оформлюється пенсія.
Судовим розглядом встановлено, що грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 04.06.2014 року № 360/246/235/275 ПС були надані позивачу для пред`явлення до військового комісаріату військовою частиною НОМЕР_1 , в якій остання проходила службу та отримувала грошове забезпечення. При цьому, щомісячна додаткова грошова винагорода як це і передбачено чинним законодавством України до довідки про додаткові види грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 включена не була
Також судовим розглядом встановлено, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримавши передбачені законодавством документи ОСОБА_1 , у відповідності з вище вказаним Порядком оформив подання про призначення позивачу пенсії, ознайомив її з цим поданням і направив подання до органів Пенсійного фонду України.
Колегія суддів зауважує, що внести зміни до оформлених у військовій частині НОМЕР_1 фінансових документів ОСОБА_1 . Полтавський обласний військовий комісаріат не має повноважень. Згідно вимог чинного законодавства України, Полтавським обласним військовим комісаріатом складається подання про призначення пенсії на підставі поданих позивачем документів. Довідка складається лише якщо в подальшому виникнуть підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії.
Судовим розглядом встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні будь-які фінансові документи, на підставі яких можливо було б скласти нову довідку.
Крім того, колегія суддів зазначає, що Порядок перерахунку призначеної пенсії встановлений статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і передбачає, що пенсія може бути перерахована, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії або ж у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Відповідно до статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктами 3, 4 цієї статті, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та має забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
На час установлення і початку виплати - 1 жовтня 2010 року - винагорода мала виплачуватися військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займали посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ (пункт 1).
Відповідно до пункту 2 цієї постанови, граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Надалі до постанови № 889 вносилися зміни, які розширювали перелік категорій військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода.
13 березня 2013 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 161, згідно з якою назва і пункт 1 постанови № 889 викладені в новій редакції.
Зокрема, у пункті 1 передбачена виплата винагороди:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):
з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Згідно з пунктом 2 постанови № 161 Міністерство оборони зобов`язувалося забезпечити здійснення видатків, пов`язаних з набранням чинності цією постановою, в межах видатків на оплату праці, передбачених Міністерству в Державному бюджеті України на 2013 рік.
При цьому зміни, що вносилися до постанови № 889, істотно не зачіпали положень пункту 2 цієї постанови.
На виконання постанови № 889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року № 595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за № 1194/18489; з наступними змінами; далі - Інструкція), положення якої стали застосовуватися з 1 жовтня 2010 року.
У цьому акті визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.
Зокрема, в пункті 3 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) наводиться перелік складових грошового забезпечення, з якого має обраховуватися й виплачуватися винагорода і який за обсягом є меншим за перелік, встановлений у пункті 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
За пунктом 5 Інструкції, винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.
Пунктом 8 Інструкції встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У пункті 9 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.
Відповідно до положень пункту 10 Інструкції, командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.
Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що винагорода, встановлена постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Вказана правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України у спорах цієї категорії, зокрема у постановах від 30.06.2015 року по справі № 335/7227/14-а.
Так, у відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, встановлена постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2010 року №889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, відтак позивач не має права на перерахунок та отримання пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включена щомісячна додаткова грошова винагорода, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від30.11.2016 року по справі № 552/5585/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2016р. по справі № 552/5585/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 21.03.2017 р.