Справа № 127/367/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/367/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жмудь О.О.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

14 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у задоволені позові відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На адресу суду від представника відповідача надійшла заява (вх. № 4373/17) щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії і просить винести судове рішення, яким з врахуванням обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме відсутності коштів на рахунку боржника, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, а саме постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 року по справі № 127/367/16-а, яке є невиконаним.

Заява обґрунтована тим, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 року по справі № 127/367/167-а апеляційну скаргу позивача задоволено частково.

В ході виконавчого провадження Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 Проте через відсутність відповідного фінансування виплата боргу по недополученій пенсії не проведено до теперішнього часу.

29.09.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50900844 по виконавчому листу № 127/367/16-а та у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку боржника УПФ України в м. Вінниці.

Вважаючи дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2, оскільки буде змінено зміст рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 року (а.с. 88-90) апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії скасовано та позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 щомісячної основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці перерахувати та виплатити ОСОБА_2 основну державну пенсію у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці перерахувати та виплати ОСОБА_2 щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно си. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням вже проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

За вищевказаним судовим рішенням Вінницьким апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист № 127/367/16-а (а.с. 99).

Виконавче провадження за виконавчим листом №127/367/16-а, виданим Вінницьким апеляційним адміністративним судом, відкрито головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2016 року (а.с. 100).

З листа управління ПФУ в м. Вінниці від 17.06.2016 року вбачається, що боржником було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період зазначений у виконавчому документі та нараховано доплату до пенсії, яка не виплачена в зв'язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування (а.с. 101-103).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Сінгаєвською О.М. від 29.09.2016 року закінчено виконавче провадження № 50900844.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Як випливає із вищенаведеної статті, звернення за зміною способу і порядку виконання судового рішення допускається за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Дані обставини повинні бути непереборними та поважними.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у звязку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вказаними нормами закону встановлено право сторони виконавчого провадження звернутись до суду з відповідною заявою та встановлено право суду першої інстанції, який видав виконавчий лист, вирішити питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення з власної ініціативи, і як наслідок створення оптимальних умов для належного та якісного виконання судового рішення в процесі виконавчого провадження.

Водночас дане звернення можливе лише за наявності обставин, що перешкоджають виконати судове рішення, що передбачає собою існування судового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Жодних доказів щодо наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, що є обов'язковою умовою для заміни способу і порядку виконання рішення чи його зміни, заявником суду надано не було.

Крім того, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі №127/367/16-а носить зобов'язальний характер, а заявником не вказується який саме спосіб і порядок виконання рішення повинен встановити суд.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_2, оскільки буде змінено зміст рішення суду, а також рішення у даній справі має зобов'язальний характер та КАС України не передбачено вимог щодо стягнення конкретних сум в даних категоріях справ.

Слід зауважити, що в апеляційній скарзі позивач просив постановити нову ухвалу, якою змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення. Однак позивач не вказує в який спосіб та порядок змінити чи встановити виконання судового рішення. Тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Білоус О.В.