Справа № 638/17905/16-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р. Справа № 638/17905/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2017р. по справі № 638/17905/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова

про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивачка) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, в якому просила суд:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів";

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова перерахувати пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" на підставі довідки Харківської міської ради від 10.08.2016 р. №126, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 90 відсотків.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2017р. позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01.12.2015р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" на підставі довідки Харківської міської ради від 10.08.2016р. №126, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 90 %.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, який є правонаступником УПФ України в Дзержинському районі м. Харкова, та з 12.07.2006 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90% заробітної плати.

02.09.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії із розрахунку 90% середнього заробітку заступника начальника відділу згідно довідки про заробітку плату від 10.08.2016 р. №126, наданої Харківською міською радою.

Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 прийняло рішення №175626/20 від 02.09.2016 р., яким відмовило заявниці у перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату №126 від 10.08.2016 р. з тих підстав, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення особам, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв'язку з чим призначені державним службовцям пенсії не перераховуються.

Про прийняте рішення Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова повідомило ОСОБА_1 листом від 12.09.2016р. за вих. № 14156-02/26 ( а.с. 10).

Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернулась із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право позивачки на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань. А тому, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову про визнання рішення відповідача протиправним, та зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90% заробітної плати державного службовця на підставі довідки Харківської міської ради за №126 від 10.08.2016р.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

За умовами ч.7 ст. 21 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції на час призначення пенсії позивачці) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснювалось у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції на час призначення пенсії позивачці) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

За приписами ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (у редакції на час призначення пенсії позивачці) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено цю норму в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". Вищевказаними правові норми є чинними та неконституційними не визнавались.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Враховуючи, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, який набув чинності з 01 травня 2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача та проведення перерахунку пенсії позивачу.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Судовою колегію також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "Валентина Ніканорівна Великода проти України", яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року .

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-V-ІІІ, який набрав чинності з 01 травня 2015 року, визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивачці.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Отже, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати по справі не підлягають розподілу в порядку ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2017р. по справі № 638/17905/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.