Справа № 803/158/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 рокуСправа № 803/158/17

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

суддів Костюкевича С.Ф., Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 прокурора України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 прокурора України про визнання бездіяльності щодо розгляду скарг протиправною та зобовязання скасувати накази "Про притягнення до відповідальності" від 05.07.2016 №289к, від 07.07.2016 №308к, від 14.07.2016 №324к, поновлення на посаді та зобовязання нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказами від 05.07.2016 №289к, від 07.07.2016 №308к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачу було оголошено догани, а згідно з наказом від 14.07.2016 № 324к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" його було звільнено з посади прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України. Не погоджуючись з такими наказами позивач оскаржив їх у судовому порядку та ОСОБА_3 прокурору України, просив їх скасувати та поновити його на посаді.

Вказує на те, що на момент звернення до суду відповідей про результати розгляду його скарги від 05.08.2016 та повторних скарг від 13.09.2016, 05.10.2016 та 28.11.2016 за підписом ОСОБА_3 прокурора України не отримував, а отримував лише за підписами його заступників та заступника керівника військової прокуратури Західного регіону України.

Вважає, що ОСОБА_3 прокурор України належним чином не перевірив його скарги та не здійснив контроль за обґрунтованістю і законністю застосування щодо нього дисциплінарних стягнень підлеглим йому військовим прокурором Західного регіону України та не вжив заходів щодо скасування наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. У звязку з чим, просить позов задовольнити.

У поданому суду письмовому запереченні від 03.03.2017 вих. № 05/3-11139-17 представник відповідача позовні вимоги не визнала, з врахуванням наступного.

На телефон «гарячої лінії» ОСОБА_3 прокуратури України 01.08.2016 надійшло звернення ОСОБА_1 щодо законності притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При перевірці вказаного звернення з військової прокуратури Західного регіону України були витребувані матеріали службових перевірок, які стали підставою для накладення на позивача дисциплінарних стягнень. Зазначені матеріали Головною військовою прокуратурою України вивчено належним чином та встановлено, що рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованими. При цьому, на чергові скарги позивача від 13.09.2016, від 05.10.2016 та від 28.11.2016 з цих же питань, листами від 29.09.2016, від 04.11.2016, від 27.12.2016 позивачу було надано обґрунтовані відповіді.

Разом з тим, вважає безпідставними твердження позивача про те, що відповіді на скарги повинні бути надані за підписом ОСОБА_3 прокурора України, оскільки норми Дисциплінарного статуту прокуратури України не містять обовязку ОСОБА_3 прокурора України повідомляти про результати розгляду скарги за особистим підписом.

Таким чином вважає, що звернення ОСОБА_1 розглянуті ОСОБА_3 прокуратурою України на підставі, в межах повноважень та у строк і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, на підставі вищевикладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури з 2004 року, обіймав посаду прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України, майор юстиції.

Судом встановлено, що наказами військової прокуратури Західного регіону України від 05.07.2016 № 289к та від 07.07.2016 № 308к на прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1 накладено дисциплінарні стягнення у вигляді догани (а.с. 13-16).

Крім того, наказом військової прокуратури Західного регіону України від 14.07.2016 №324к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за допущені порушення вимог Закону України Про прокуратуру, Закону України Про запобігання корупції, Дисциплінарного статуту України прокуратури України, Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури та Присяги прокурора, вчинення дій, що порочать звання прокурора, звільнено майора юстиції ОСОБА_1 з посади прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України за пунктом «и» (у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с.11-12).

Позивачем вказані накази були оскаржені в судовому порядку.

13.07.2016 ОСОБА_1 письмово звернувся з рапортом-клопотанням до військового прокурора Західного регіону України, в якому просив забезпечити йому можливість на реалізацію, зокрема, таких його прав як: заявляти обґрунтовані клопотання про відвід голови та членів комісії, які проводять службові розслідування (перевірки), які призначені у червні-липні 2016 року; брати участь у службових розслідуваннях (перевірках); порушувати питання про витребування додаткових документів, одержувати додаткові пояснення осіб у ході проведення службових розслідуваннях стосовно нього; ознайомлюватися із затвердженими висновками, складеними за результатами службових розслідувань та оскаржити у десятиденний строк з дня їх ознайомлення керівнику, який призначив службові розслідування (а.с. 17-18).

Поряд з тим, 19.07.2016 під час особистого прийому у першого заступника військового прокурора Західного регіону України позивач також звертався з проханням щодо поновлення його прав у звязку з неправомірним накладенням дисциплінарних стягнень у вигляді двох доган та звільнення зі служби в органах прокуратури, на яке листом від 19.08.2016 № 10/5-593 вих.16 було надано відповідь та розяснено, серед іншого, про правомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності (а.с. 21-22).

Як слідує з матеріалів справи, 01.08.2016 ОСОБА_4 звернувся на телефон «гарячої лінії» ОСОБА_3 прокуратури України щодо законності притягнення його до дисциплінарної відповідальності та 05.08.2016 звернувся із письмовим зверненням про те, що посадовими особами військової прокуратури Західного регіону України порушуються його права, зокрема, щодо поновлення його у звязку з неправомірним накладенням дисциплінарних стягнень у вигляді двох доган та звільнення зі служби в органах прокуратури. Та зазначив, що станом на 05.08.2016 будь-якої відповіді за результатами розгляду його рапортів, серед яких і рапорт від 13.07.2016, не отримував (а.с. 23-25, 93).

Під час розгляду звернення від 01.08.2016, ОСОБА_3 прокуратурою України листом від 10.08.2016 № 10/5/1-22734-16 були витребувані з військової прокуратури Західного регіону України матеріали проведених службових перевірок відносно ОСОБА_1, на підставі яких були видані накази про накладення на останнього дисциплінарних стягнень та листом від 09.08.2016 № 10/5/1-22734-16 було повідомлено про розгляд його звернення та пропонувалось прибути для зясування фактів, викладених у зверненні (а.с. 126, 130).

16.08.2016 за № 10/5/1-22734-16 ОСОБА_3 прокуратурою України звернення позивача від 05.08.2016 було скероване для організації розгляду військовому прокурору Західного регіону України ОСОБА_5 (а.с. 26).

У листі військової прокуратури Західного регіону України від 08.09.2016 № 10/5-602 вих.16 зазначено, що підстави для задоволення вимог, викладених у зверненні відсутні. Серед іншого, повідомлено, що у всіх проведених службових розслідуваннях під особистий підпис доведено права, як особи стосовно якої проводиться службове розслідування, зокрема, і право подавати відвід, приймати участь в опитуванні осіб, подавати додаткові документи, тощо. Більше того, при проведенні службових розслідувань заявник відмовився від надання будь-яких пояснень (а.с. 27-28).

13.09.2016 позивачем подано скаргу-заяву ОСОБА_3 прокурору України, в якій просив скасувати наказ від 14.07.2016 №324к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким позивача звільнено з посади прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України та поновити його на цій посаді (а.с. 29-32).

У листі від 29.09.2016 № 10/5/1-22734-16 начальник відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури ОСОБА_6 зазначив, що в основу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності покладено матеріали службових розслідувань, на підставі яких видано відповідні накази. Вивченням вказаних матеріалів встановлено, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято обґрунтовано та є таким, що відповідає ступеню вини і тяжкості проступку. Тому, підстав для скасування наказу військового прокурора Західного регіону України від 14.07.2016 № 324к про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не встановлено (а.с. 33).

На думку позивача надана відповідь була не обґрунтована, тому 05.10.2016 знову звернувся з ідентичною скаргою-заявою до ОСОБА_3 прокурора України (а.с. 34-35).

Листом від 04.11.2016 № 10/5/1-22734-16 заступник ОСОБА_3 прокурора України головний військовий прокурор А. Матіос надав позивачу відповідь аналогічну тій, що викладена у листі начальника відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури ОСОБА_6 від 29.09.2016 № 10/5/1-22734-16 за попередньою скаргою та зазначив, що підстав для реагування в даному випадку не вбачається. Прийняте рішення погоджено з ОСОБА_3 прокурором України (а.с. 36).

Даний лист позивач отримав 07.11.2016, про що власноручно зазначив на конверті (а.с. 36 зворот).

Однак, 28.11.2016 ОСОБА_1 знову звернувся зі скаргою до ОСОБА_3 прокурора України щодо незаконного звільнення з посади, бездіяльності військового прокурора Західного регіону України та ненадання відповіді за особистим підписом ОСОБА_3 прокурора України ( а.с. 37-41).

Заступник начальника ОСОБА_3 прокурора України ОСОБА_7 листом від 27.12.2016 № 10/5/1-22734-16 повідомив позивача про правомірність призначення, проведення та ознайомлення останнього з результатами службових розслідувань. Також зазначив, що відповіді на звернення, адресовані військовому прокурору Західного регіону України надавалися листами від 03.10.2016 за № 10/5-628 вих.16, від 12.09.2016 за № 10/5-603 вих.16, від 22.11.2016 за № 10/5-783 вих.16, тому фактів бездіяльності останнього у даному випадку не встановлено. Та щодо оскарження висновків службового розслідування ОСОБА_3 прокурору України, зазначив, що про результати розгляду скарги ОСОБА_1 повідомлено листом заступника військового прокурора Головного військового прокурора від 04.11.2016 № 10/5/1-22734-16 за погодженням з ОСОБА_3 прокурором України у порядку, передбаченому статтею 15 Дисциплінарного статуту прокуратури України (а.с. 45-46).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Як було встановлено судом, під час розгляду звернення позивача від 01.08.2016 щодо законності притягнення його до дисциплінарної відповідальності, прийнятого на телефон «гарячої лінії» ОСОБА_3 прокуратури України, відповідачем витребовувалися з військової прокуратури Західного регіону України матеріали службових перевірок, які стали підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень.

Під час вивчення цих матеріалів було встановлено, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийняті обґрунтовано та є такими, що відповідають ступеню вини і тяжкості проступку, про що було повідомлено останнього листом начальника відділу роботи з кадрами ОСОБА_3 прокуратури України ОСОБА_6 від 25.08.2016 № 10/5/1-22734-16.

Діяльність прокуратури регламентує Закон України Про прокуратуру.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону, повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.

Дисциплінарний статут прокуратури України, затверджений постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 № 1796-XII (далі Статут) на підставі статті 48 Закону України Про прокуратуру встановлює порядок заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових і інших установ прокуратури, які мають класні чини.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту прокуратури України, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності може бути оскаржено працівником ОСОБА_3 прокурору України в місячний строк з дня ознайомлення з наказом.

Так, позивач скористався своїм правом, передбаченим статтею 14 зазначеного Статуту, що підтверджується наявною в матеріалах справи скаргою від 13.09.2016.

Згідно з статтею 15 Статуту ОСОБА_3 прокурор приймає рішення по скарзі в десятиденний строк, а в разі проведення перевірки - не пізніше одного місяця з дня її надходження. Про прийняте рішення повідомляється працівнику, який звернувся зі скаргою. Оскарження наказу не зупиняє приведення дисциплінарного стягнення.

Відповідачем було розглянуто скаргу позивача від 13.09.2016 та надано повну і обґрунтовану відповідь на неї.

Так, у листі від 29.09.2016 № 10/5/1-22734-16 начальник відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури ОСОБА_6 зазначив, що в основу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності покладено матеріали службових розслідувань, на підставі яких видано відповідні накази. Вивченням вказаних матеріалів встановлено, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято обґрунтовано та є таким, що відповідає ступеню вини і тяжкості проступку. Тому, підстав для скасування наказу військового прокурора Західного регіону України від 14.07.2016 № 324к про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не встановлено.

Проаналізувавши зміст поставлених у скарзі вимог від 13.09.2016 та зміст відповіді, надану Головною військовою прокуратурою 30.06.2016 року, суд вважає, що відповідачем скарга у повному обсязі розглянута та письмова відповідь на неї є вичерпною та наданою у строки, як того вимагає положення статті 15 Статуту.

Також судом встановлено, що аналогічна скарга позивача від 05.10.2016 та скарга від 28.11.2016 щодо незаконного звільнення з посади, бездіяльності військового прокурора Західного регіону України та ненадання відповіді за особистим підписом ОСОБА_3 прокурора України були розглянуті і листами заступника ОСОБА_3 прокурора України Головного військового прокурора А.Матіос від 04.11.2016 за № 10/5/1-22734-16, заступника ОСОБА_3 прокурора України ОСОБА_7 від 27.12.2016 за № 10/5/1-22734-16 ОСОБА_1 надавалися обґрунтовані відповіді по всіх поставлених вимогах та у строки, визначені статтею 15 Статуту.

З аналізу звернень позивача та наданих відповідей на них вбачається, що по всіх поставлених у зверненнях позивача питаннях ОСОБА_3 прокуратурою України проведено перевірку та надано вичерпні відповіді у строки, визначені чинним законодавством.

Отже, відповідачем в межах своєї компетенції у повному обсязі та у відповідності до норм чинного законодавства надано письмові відповіді на скарги позивача від 13.09.2016, від 05.10.2016 та від 28.11.2016.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ОСОБА_3 прокурор України належним чином не перевірив його скарги та не вжив заходів щодо скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, з огляду на наступне.

Статтею 16 Статуту передбачено, що ОСОБА_3 прокурор України має право скасувати дисциплінарне стягнення, посилити або пом'якшити його. В разі незаконного пониження в посаді або звільнення працівника з посади ОСОБА_3 прокурор України видає наказ про поновлення на посаді з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітній платі за час роботи на нижчеоплачуваній роботі, але не більше як за три місяці. Якщо не з вини працівника час вимушеного прогулу становить більше трьох місяців, ОСОБА_3 прокурор України може прийняти рішення про виплату середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Одночасно, статтею 18 Статуту визначено, що ОСОБА_3 прокурор України здійснює контроль за обґрунтованістю і законністю застосування заохочень і дисциплінарних стягнень підлеглими прокурорами і вживає заходів до скасування безпідставних і незаконних наказів.

Проаналізувавши наведене суд зазначає, що ОСОБА_3 прокуратурою України всі скарги позивача були розглянуті та надані на них відповіді по всіх поставлених вимогах і у строки, визначені статтею 15 Статуту. Поряд з цим, ОСОБА_3 прокурор України в межах своєї компетенції, з врахуванням вивчених матеріалів проведених перевірок має право скасувати дисциплінарне стягнення, оскільки, відповідно до норм Статуту, скасування наказів про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є правом ОСОБА_3 прокурора України, а не його обовязком.

Тобто, за результатами розгляду скарг позивача ОСОБА_3 прокуратурою України могли прийматися будь-які рішення, так як норми статті 16 Статуту носять диспозитивний (необовязковий) характер та не містять обовязку для ОСОБА_3 прокурора України прийняти рішення саме про скасування дисциплінарних стягнень.

Безпідставним є і твердження позивача про те, що відповіді на його скарги надані не за підписом ОСОБА_3 прокурора України, оскільки статтею 15 Статуту не передбачено обовязку ОСОБА_3 прокурора України повідомляти про результати розгляду скарги за його підписом. При цьому відповіді на його скарги були надані за погодженням з ОСОБА_3 прокурором України та в порядку, передбаченому статтею 15 Статуту.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду скарг до задоволення не підлягають, оскільки скарги розглянуті відповідачем та за результатами їх розгляду надано вичерпні письмові відповіді.

Одночасно, позивач просить суд зобовязати вчинити дії, а саме: зобовязати відповідача скасувати накази "Про притягнення до відповідальності" від 05.07.2016 №289к від 07.07.2016 №308к та від 14.07.2016 №324к, поновити на посаді та зобовязати нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Проаналізувавши вказане вище, суд зазначає, що за приписами норм чинного законодавства скасування дисциплінарних стягнень відноситься до дискреційних повноважень ОСОБА_3 прокурора України і суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 в судовому порядку оскаржені накази про накладення дисциплінарних стягнень від 05.07.2016 №289к, від 07.07.2016 №308к, від 14.07.2016 №324к та зокрема, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2016, яка набрала законної сили визнано протиправним і скасовано наказ від 14.07.2016 №324к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у вигляді звільнення позивача з посади.

Протилежного судом не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Інші твердження позивача не спростовують висновків суду, зроблених в ході судового розгляду справи.

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про прокуратуру», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 прокурора України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена в повному обсязі до 22 березня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк

Судді С.Ф. Костюкевич

ОСОБА_8