Справа № 752/5953/17
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/5953/17
Провадження № 2-а/752/267/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

З участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов Голосіївського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про примусове видворення з України,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про примусове видворення з України .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач, громадянин Узбекистану, тимчасово мешкає за адресою:АДРЕСА_1, однак проживає на території України без документів на право проживання та ухилявся від виїзду з України після прийняття рішення про примусове повернення.

Під час перебування в Україні ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців на території України, вз»язку з чим відносно останнього було прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення та примусове повернення з України із зобов»язанням покинути території у термін до 05.01.2017 р.

Зазначене рішення не було виконано відповідачем, в зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що він не мав можливості залишити територію України, однак, на даний час він має можливість виїхати до Батьківщини.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 3 статті 3 розділу I вище вказаного Закону, іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Судом встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 прибув до України з метою працевлаштування.

06.12.2016 р. був виявлений співробітниками міграційної служби працюючим на ринку «Феофаніївський» без відповідного дозволу на працевлаштування.

За порушення правил перебування іноземців на території України працівниками Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві відносно громадянина Узбекистану ОСОБА_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Встановлені обставини, а саме: відсутність у відповідача документів, які б надавали йому право на перебування на території України, відсутність власного житла, постійного законного джерела існування, свідчили про те, що ним грубо порушені вимоги ст.4, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України чи охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, на підставі положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та спільного наказу МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, відносно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 Голосіївським РВ було прийнято рішення про примусове повернення за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 05.01.2017 року.

Встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 рішення про примусове повернення з території України не виконав.

Виходячи з вище викладеного є підстави вважати, що відповідач надалі буде ухилятися від виїзду з України та уникати виконання рішення про примусове повернення.

За змістом частини першої статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", частини першої статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України правом на звернення до адміністративного суду з позовом про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України наділений центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 405/2011.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 цього Положення Державна міграційна служба України приймає рішення про скорочення строку перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, видворення, у тому числі у примусовому порядку, іноземців та осіб без громадянства з України, заборону в'їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Державна міграційна служба України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Отже, Положення про Державну міграційну службу України прямо передбачає можливість надання територіальним органам та підрозділам Державної міграційної служби України передбачених Положенням повноважень.

Пунктом 3 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року N 563, встановлено, що завданням територіальних органів є реалізація повноважень міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Отже, надання територіальним органам та підрозділам Державної міграційної служби України права прийняття рішення про примусове повернення іноземців, права подання позову про видворення іноземців узгоджується з положеннями частини першої статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", частини першої статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

На момент розгляду справи відповідач не звертався до Управління Державної міграційної служби у м. Києві з заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та доказів законності свого перебування на території України та/або набуття ним громадянства України не надав, доводи представника позивача не спростував.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання постанови про примусове видворення відповідача.

Керуючись ст.ст. 18,104,183-7 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

позов Голосіївського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про примусове видворення з України задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанову про примусове видворення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (ОСОБА_1) звернути до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя