Справа № 309/1572/16-а, 2-а/309/13/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. Справа № 876/2563/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 06.02.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними щодо відмови позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання відповідача зарахувати в стаж роботи періоду роботи із 13.06.1988 року по 14.07.1988 року.

Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що згідно виписки з протоколу № 2 від 20.01.2016 року комісією по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управлінням Пенсійного фонду встановлено, що нібито ОСОБА_1 не представлено жодного первинного документу про період перебування в зоні відчуження, а з представлених документів неможливо визначити чи ОСОБА_1 працював саме у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів. Таким чином, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просила позов задоволити.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 06.02.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано Хустське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 13.06.1988 року по 14.07.1988 року та призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13.01.2016 року. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Хустське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 13 січня 2016 року звернувся до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо призначення пенсії із зниженням пенсійного віку в порядку ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1 не представлено жодного первинного документу про період перебування в зоні відчуження, а з представлених документів неможливо визначити чи ОСОБА_1 працював саме у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів.

Абзацом 1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно абз. 4 цієї ж статті видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме посвідчення ОСОБА_1 як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, копій відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 по Хустському АТП 12142, наказів про відрядження ОСОБА_1 по особовому складу в зону відчуження та ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також маршрутних листів вбачається, що ОСОБА_1 був відряджений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував з 13.06.1988 року по 14.07.1988 року.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, судова колегія апеляційного суду вважає, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві не менше 14 календарних днів у 1986 році, мають 5 років зменшення пенсійного віку.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 06.02.2017 року у справі №309/1572/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.03.2017 року