Справа № 750/12117/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центру надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Центру надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача в реєстрації його місця проживання та зобов'язати здійснити таку реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на наявність договору житлового найму від 05 вересня 2015 року, що був укладений між співвласником житла (орендодавцем) ОСОБА_3 та позивачем.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2016 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради із заявою про реєстрацію свого місця проживання, до заяви було додано: договір оренди житла (користування квартирою) від 05.09.2015 року, укладений між позивачем ОСОБА_2 і власниками квартири та посвідчення інваліда 2-ї групи.

08 липня 2016 року відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 в реєстрації його місця проживання на підставі п.11 «Правил реєстрації місця проживання», а саме особою не подано необхідних документів та інформації.

25 липня 2016 року та 02 серпня 2016 року Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради надано ОСОБА_2 відповіді на його звернення від 14 липня 2016 року, 19 липня 2016 року щодо надання інформації про відмову у реєстрації місця проживання та від 20 липня 2016 року щодо надання роз'яснень норм Закону України «Про адміністративні послуги» та Правил реєстрації місця проживання затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207.

Так, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради зазначило, що наданий для реєстрації місця проживання ОСОБА_2 договір оренди житла (користування квартирою) від 05.09.2016 року не зареєстровано згідно з вимогами ст. 158 Житлового Кодексу Української РСР, у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 було відмовлено із зазначенням підстав, визначених пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання. Також, Управлінням надано детальне роз'яснення порядку реєстрації місця проживання та підстав відмови у реєстрації місця проживання.

07 вересня 2016 року Виконавчий комітет Чернігівської міської ради надав ОСОБА_2 відповідь на його звернення від 07 серпня 2016 року щодо відмови у реєстрації місця проживання, в якому зазначено про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_2 з аналогічних вище підстав.

Вважаючи відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_2 протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за заявою від 07 липня 2016 року та доданих до неї документів не вбачається.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 12 Закону України «Про адміністративні послуги» центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб'єктами надання адміністративних послуг; у разі утворення центру надання адміністративних послуг як постійно діючого робочого органу для здійснення матеріально-технічного та організаційного забезпечення діяльності центру надання адміністративних послуг у структурі відповідної міської ради, міської, районної державної адміністрації утворюється відповідний структурний підрозділ (виконавчий орган), на який покладаються керівництво та відповідальність за організацію діяльності такого центру.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22.05.2012 № 124 "Про створення Центру надання адміністративних послуг у місті Чернігові" було створено Центр надання адміністративних послуг м. Чернігова як постійно діючий робочий орган Чернігівської міської ради. Для здійснення матеріально-технічного та організаційного забезпечення діяльності Центру надання адміністративних послуг м. Чернігова у структурі Чернігівської міської ради утворено структурний підрозділ - управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради.

Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує виконання повноважень суб'єкта реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації фізичної особи відповідно до вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Рішенням Чернігівської міської ради від 31.03.2016 № 6ЛШ-11 управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради визначено органом, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання осіб на території міста Чернігова. Здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб на території міста Чернігова розпочато управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" - 05.04.2016 в Центрі надання адміністративних послуг м. Чернігова по вул. Рокоссовського, 20а.

Питання реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюються Законами України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про військовий обов'язок і військову службу", Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", а також Житловим Кодексом Української PCP, Цивільним і Сімейним кодексами України.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" (далі - Правила реєстрації місця проживання) встановлено, що ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Перелік документів, які особа подає для реєстрації місця проживання та порядок проведення реєстрації місця проживання встановлено пунктами 18 - 24 Правил реєстрації місця проживання.

Відповідно до підпункту 4 пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

Згідно з пунктом 19 Правил реєстрації місця проживання, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання (або документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, - у разі реєстрації місця перебування), особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання/перебування (у разі потреби надає допомогу особі в заповненні бланка заяви) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання/перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у цій заяві.

Відповідно до пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Відповідно до частини першої статті 810 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з частиною третьою цієї статті, до договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Так, главою 6 Житлового кодексу Української PCP "Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду" встановлюється порядок користування, утримання, вселення, виселення. найму, обміну тощо будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності.

Зокрема, вимоги статті 158 Житлового Кодексу Української PCP передбачають, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Колегія суддів звертає увагу, що відносини із реєстрації договору найму жилого приміщення, який укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі, "у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється" (ст. 158 Житлового кодексу Української PCP) не є відносинами, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Однак апелянт в апеляційній скарзі наголошує на необов'язковості саме державної реєстрації договору найму.

Так, рішення про відмову апелянту у реєстрації його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 прийнято управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений вимогами діючого законодавства України з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, які регулюються Законами України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про військовий обов'язок і військову службу", Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", а також Житловим Кодексом Української PCP, Цивільним і Сімейним кодексами України.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 14.03.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.