Справа № 3396/11/2170
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2011 р. 12 год.23 хв.Справа № 2-а-3396/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсними рішень,

встановив:

В липні 2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ( надалі-позивач, ФОП ОСОБА_3В.) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні (надалі відповідач, ДПІ), в якому просив визнати незаконними рішення ДПІ про застосування штрафних санкцій від 07.06.2011 р. за № НОМЕР_1 на суму 6 366 209,50 грн., за № НОМЕР_2 на суму 5 280,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача в обґрунтування позовних вимог, зазначив, що вказаний в оскаржувальних рішеннях акт перевірки від 21.12.2010 року не має жодного відношення до ФОП ОСОБА_3 При цьому стверджує, що фактично вказані рішення прийняті ДПІ на підставі акту перевірки від 25.05.2011 року за № 1713/17-2/НОМЕР_3 « Про результати документальної невиїзної перевірки фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року», за висновком якого до нього застосовані штрафні санкції за здійснення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 6 366 209,50 грн., та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування у сумі 5 280,00 грн. При цьому вказав на те, що не заперечує проти встановлених в акту перевірки порушень, але розмір застосованих до позивача штрафних санкцій є неправомірним, оскільки відповідальність за порушення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій, в редакції Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 02.12.2010 року, передбачає штрафну санкцію у розмірі 1 гривня, а Закон України " Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР втратив чинність з 01 січня 2011 року, тому у податкового органу не має підстав для застосування відповідальності за його порушення. Крім цього, ФОП ОСОБА_3В вказує на застосування спірними рішеннями штрафних санкцій з порушенням визначеного ст. 250 Господарського кодексу України строку.

- В наданих суду письмових запереченнях ДПІ посилається на те, що висновки акту перевірки щодо виявлених порушень ґрунтуються на вимогах Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР та нормах Податкового кодексу України, зокрема

- позивач здійснював реалізацію товарів за готівку без застосування РРО протягом 2009 року на загальну суму 820 764,90 грн. та протягом 2010 року на загальну суму 452 477,00 грн., що є порушенням пункту 1 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ». Дане порушення є підставою для застосування до позивача штрафної санкції у пятикратному розмірі вартості проданих товарів, як за кожне наступне вчинене порушення, передбаченої п.1 ст. 17 вказаного Закону, а оскільки позивач порушував вказану норму закону протягом 2009-2010 років, тому даний розмір штрафної санкції застосований виходячи із поняття повторності порушення;

- позивач здійснював протягом 2009-2010 років реалізацію товарів за готівкові кошти без придбання торгового патенту, що є порушенням п.1 ст. 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" та підставою для застосуванням до позивача штрафної санкції у розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням, що склало 5 280,00 грн.

- вказаний в оскаржувальних рішеннях акт перевірки від 21.12.2010 року є технічною помилкою, яка виправлена, про що свідчать корінці податкових повідомлень-рішень, отриманих позивачем 07.06.2011 року, згідно яким вказаний акт перевірки від 25.05.2011 р. за № 1713/17-2/НОМЕР_3.

- право застосування ДПІ строку 1095 днів до вчинених порушень передбачено статтею 102 Податкового кодексу України, оскільки штрафна санкція є грошовим зобовязанням платника податків у розуміння ст. 14 Податкового кодексу України.

Позиції сторін були підтримані їх представниками під час судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований виконавчим комітетом Херсонської міської ради від 20.10.1995 року, узятий на податковий облік в ДПІ у м. Херсоні 20.10.1995 р. за № 5985.

Як вбачається із тексту акту перевірки, 25.05.2011 року податковим ревізором-інспектором ОСОБА_4 на підставі направлення від 21.04.11 р. № 824/17-2, виданого ДПІ у м. Херсоні, було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово - господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 з питань з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року», за результатами якої складений акт перевірки від 25.05.2011 р. за № 1713/17-2/НОМЕР_3.

На підставі даного акту перевірки ДПІ 07.06.011 року прийняті наступні рішення про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій:

- № НОМЕР_1 на суму 6 366 209,50 грн. за порушення ст.1, п.1 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року за № 265/95-ВР (надалі Закон № 265/95-ВР) щодо проведення розрахункових операцій на загальну суму 1 273 241,90 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій;

- № НОМЕР_2 на суму 5 280,00 грн. за порушення ст.1, ст. 3 Закону України від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" (далі Закон № 98/96-ВР) щодо здійснення протягом 2009-2010 років реалізації товарів за готівкові кошти без придбання торгового патенту.

Порушень визначеного законодавством порядку проведення перевірки ФОП ОСОБА_3, які б могли бути достатньою підставою для скасування прийнятих ДПІ за наслідками такої перевірки рішень, судом не встановлено, і ФОП ОСОБА_3 на наявність таких порушень не посилається.

Щодо посилання в оскаржувальних рішеннях на акт перевірки від 21.12.2010 року, то суд виходячи із наданих суду документів, приходить до висновку, що це є технічною помилкою при складанні рішень, а тому не є безпосередньою підставою для їх скасування без надання оцінки всім обставинам та наданим доказам по справі.

Щодо правомірності спірного рішення ДПІ № НОМЕР_1 від 07.06.2011 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки та встановлених судом обставин справи, виявлені ревізором порушення п.1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР полягають у наступному:

У період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 р. ФОП ОСОБА_3 здійснював оптово-роздрібну торгівлю мясними продуктами, за реалізацію яких у 2009 році сума отриманих готівкових коштів складає 820 764,90 грн., а у 2010 році - 416 573,90 грн. ( таблиця № 4 на стор. 6 акту). За це порушення до ФОП ОСОБА_3 застосована штрафна санкції на підставі п.1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР у пятикратному розмірі вартості проданих товарів, що складає 6 366 209,50 грн. ( 820 764,90 грн. + 416 573,90 х 5).

Відповідно до преамбули Закону № 265/95-ВР цим Законом встановлені правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно зі ст. 1 цього Закону реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до ст. 3 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання:

- вчинене вперше - 1 гривня;

- вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг);

- за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Не заперечуючи проти самого факту встановленого порушення, представник позивача у судовому засіданні заперечив, щодо розміру застосованої штрафної санкції, оскільки на думку позивача він повинен сплатити 1 гривню, оскільки вказане порушення вчинене ним вперше і до цього до нього не застосовувались штрафні санкції.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо не правомірного застосування штрафної санкції у пятикратному розмірі, оскільки даний розмір штрафної санкції передбачений пунктом 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, згідно якому за кожне наступне вчинене порушення щодо непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій застосовується штрафна санкція у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг). Факт неодноразового порушення позивачем пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР підтверджується актом перевірки та доданими до нього документами.

Однак, суд не погоджується з висновком ДПІ щодо строків застосування штрафних санкцій, оскільки ДПІ керувалась нормами Податкового кодексу України, який набув чинності з 01.01.2011 року, зокрема статтею 102 Податкового кодексу України, якою передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Застосування зазначених приписів Податкового кодексу України до правовідносин, що виникли до набрання його чинності є прямим порушенням принципу дії нормативно-правового акту у часі, визначене статтею 58 Конституції України.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з пунктом 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

На підставі викладеного, суд до спірних правовідносин застосовує законодавство чинне за момент їх виникнення та існування.

Оскільки за висновком ДПІ до відповідача застосовані штрафні санкції за порушення норм Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг », які встановлені законодавчим актом не з питань оподаткування, тому вони за своєю суттю є адміністративно-господарськими санкціями, які за визначенням частини першої статті 238 Господарського кодексу України можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності як заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків. З огляду на це такі санкції органами державної податкової служби можуть застосовуватись до суб'єктів господарювання протягом строків, визначених статтею 250 зазначеного Кодексу для застосування адміністративно-господарських санкцій, тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

За висновком ДПІ порушення щодо проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій починається з 20.01.2009 року і закінчується 01.09.2010 року, тому застосування до ФОП ОСОБА_3 спірним рішенням від 07.06.2011 р. № НОМЕР_1 штрафної санкції за період з 20.01.2009 року по 07.06.2010 року здійснено з порушенням, визначеного ст. 250 ГК України, строку, що є наслідком незаконності такого рішення в частині застосування штрафної санкції у сумі 6 183 759,75 грн., яка складається із вартості реалізованої продукції по МКП « Істок » за 2009 рік на суму 811 574,40 грн., за лютий-квітень 2010 року на суму 415 520,00 грн., ТОВ « Коммерческий центр » за 2009 рік на суму 8 173,00 грн., ГБК « Залізничник» за 2009 рік на суму 1 017,50 грн., за січень-травень 2010 р. на суму 466,90 грн.

Що стосується застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафної санкції у сумі 5 280,00 грн. за порушення ст.1, ст. 3 Закону України від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" (чинного на момент виникнення та існування правовідносин), то судом встановлено наступне.

Підставою для застосування до відповідача фінансової санкції згідно рішення від 07.06.2011 р за № НОМЕР_2 стало порушення п. 1 ст. 3 Закону України від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР " Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" ( надалі Закон № 98/96-ВР), чинного на момент виникнення та існування правовідносин, де зазначається, що патентуванню підлягають операції з роздрібної торгівлі, що здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах роздрібного продажу товарів.

Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 8 Закону № 98/96-ВР, де вказано, що за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням. В даному випадку встановлено факт діяльності без патенту протягом 2009-2010 років та згідно рішення Херсонської міської ради вартість торгового патенту складає 110,00 грн. на місяць.

Як вже зазначено вище, штрафні (фінансові) санкції, встановлені законодавчими актами не з питань оподаткування, за своєю суттю є адміністративно-господарськими санкціям, які за визначенням частини першої статті 238 Господарського кодексу України можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання органами державної податкової служби протягом строків, визначених статтею 250 зазначеного Кодексу для застосування адміністративно-господарських санкцій, тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки за висновком ДПІ порушення щодо здійснення позивачем роздрібної торгівлі товарів без патенту встановлено за період з січня 2009 року по грудень 2010 року, то застосування до ФОП ОСОБА_3 спірним рішенням від 07.06.2011 р. за № НОМЕР_2 штрафної санкції за період з січня 2009 року по травень 2010 року здійснено з порушенням визначеного ст. 250 ГК України строку, що свідчить про незаконність такого рішення в частині застосування штрафної санкції у сумі 3 740,00 грн.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійним податкового повідомлення-рішення від 07.06.2011 року за № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.06.2011 року за № НОМЕР_1 в частині застосування штрафної ( фінансової) санкції у сумі 6 363 279,50 ( шість мільйонів триста шістдесят три тисячі двісті сімдесят дев'ять грн. 50 коп) грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.06.2011 року за № НОМЕР_2 в частині застосування штрафної ( фінансової) санкції у сумі 3 740,00 ( три тисячі сімсот сорок) грн. 00 коп.

Відшкодувати Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 з Державного бюджету витрати по сплаті судового збору в сумі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 липня 2011 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 9.2.