Справа № 584/1558/16-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р.Справа № 584/1558/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Путивльського районного суду Сумської області від 18.01.2017р. по справі № 584/1558/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації

про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним, в якому просить визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації Сумської області щодо виплати у 2016 році разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі меншому ніж передбаченому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також стягнути з відповідача щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в розмірі 2310 грн.

Постановою Путивльського районного суду Сумської області від 18.01.2017 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Одночасно з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про необхідність зупинення розгляду справи та звернення Харківським апеляційним адміністративним судом до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, а саме відповідності його статті 22 Конституції України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та подане клопотання, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Частиною 5 ст. 9 КАС України передбачено, що у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Згідно з абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 150 Конституції України, до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність), зокрема, законів.

Пунктом 1 статті 13 Закону України від 16 жовтня 1996 року №422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" (далі - Закон №422/96-ВР) встановлено, що Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Таким чином, у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності підстав для звернення до Верховного Суду України задля вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону є наявність/відсутність у суду сумнівів щодо конституційності в цьому випадку - Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (надалі - Закон України № 79-VІІІ).

Колегія суддів звертає увагу, що сумніву щодо відповідності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ Конституції України у суду апеляційної інстанції не виникло.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України «Про Конституційний Суд України» підставою для конституційного звернення щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України є наявність неоднозначного застосування їх положень судами України, іншими органами державної влади, якщо суб'єкт права на конституційне звернення вважає, що це може призвести або призвело до порушення його конституційних прав і свобод (ст. 94).

Неоднозначним застосуванням положень Конституції України або законів України є різне застосування одних і тих самих норм цих правових актів судами України, іншими органами державної влади за однакових юридично значимих обставин (Ухвала Конституційного Суду України від 12.05.2010 року N 31-у/2010).

Аналіз клопотання ОСОБА_1 не підтверджує наявності неоднозначного застосування судами України, іншими органами державної влади положень Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року N 79-VIII.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що підстави для звернення до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ відсутні.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що встановлене положеннями ч. 5 ст. 9 КАС України є правом, а не обов'язком суду.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності з нормами процесуального права, колегія суддів не знаходить правових підстав для зупинення провадження у цій справі до моменту прийняття Конституційним Судом України рішення щодо конституційності/неконституційності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ Конституції України.

Керуючись ст. 9, 156, 160, 167, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 стосовно порушення питання перед Верховним Судом України про внесення конституційного подання до Конституційного суду України щодо відповідності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ статті 22 Конституції України та зупинення провадження у справі до моменту розгляду конституційного подання Конституційним судом України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 20.03.2017 р.