Справа № 365/24/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 365/24/17 Головуючий у 1-й інстанції: Денисенко Н.О. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Згурівського районного суду Київської області від 02.02.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 02.02.2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та постановити нову про відмову в позові. Мотивами апеляційної скарги апелянт зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Згурівської районної державної адміністрації Київської області як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, 2 категорія, про що видано відповідне посвідчення, яке 14.05.1998 року було перереєстровано.

27.09.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.41 - копія заяви).

Рішенням від 26.12.2016 № 4954/03 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ у зв'язку із відсутністю документів, які б підтвердили періоди та населені пункти виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.12-14).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність такої відмови та зобов'язав відповідача призначити спірну пенсію. Колегія суддів пристає на таку позицію, з огляду на слідуюче.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей,, які І зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За ст.10 даного Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській І АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Отже, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, 2 категорія, а відповідно до вимог ст. 12 вказаного вище Закону такий статус встановлюється лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 01.07.1986 до 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів (а.с.51, 52, 55, 59, 60-61, 62 - копії довідок, посвідчення та рішення суду).

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення пенсійного віку на 8 років; - які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році зменшення пенсійного віку на 5 років.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, надавши правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційна інстанція приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку, що позивач, працюючи водієм під час служби в армії, дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується військовим квитком.

Колегія суддів бере до уваги, що період роботи у зоні відчуження припав на час проходження служби в армії, а тому військовий квиток є достатнім доказом підтвердження факту такої роботи. Також, робота у зоні відчуження підтверджується іншими первинними документами, наявними в матеріалах справи, що вказує на протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. А тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частиною десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-2, 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Згурівського районного суду Київської області від 02.02.2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.