Справа № 810/1973/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/1973/16 Головуючий у 1-й інстанції: Горобцова Я.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 30.12.2015 №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 30.12.2015 №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 30.12.2015 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на 4296345,02 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1074086,25 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року - без змін.

Також не погоджуючись із постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05.03.2008 між ОСОБА_3 та ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» укладено договір №21 про надання кредиту. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «АКБ «Київ» та позивачем укладено договір іпотеки від 28.03.2008, згідно умов якого останнім передано в іпотеку банку нерухоме майно.

30.07.2015 Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області направлено письмовий запит №4723/10/1.7-01-46/1440 до ПАТ «АКБ «Київ» з проханням надати копії первинних документів громадян, які отримали дохід, як додаткове благо, згідно поданого ПАТ «АКБ «Київ» податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого), на користь платників податку і сум утриманого з них доходу, щодо залучення боржників до сплати податку на доходи фізичних осіб, в тому числі і стосовно ОСОБА_3

Листом ПАТ «АКБ «Київ» від 20.08.2015 №20.01/1514 контролюючому органу повідомлено, що 26 серпня 2014 року ПАТ «АКБ «Київ» (протокол засідання Правління ПАТ «АКБ «Київ» №40) прийнято рішення щодо визнання безнадійною та списання за рахунок сформованих резервів заборгованості за кредитними договорами позичальників, відповідно до Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затверджений постановою Правління НБУ від 01.06.2011 №172 та Податкового Кодексу України, в тому числі позичальника - ОСОБА_3 за договором від 05.03.2008 №21, на загальну суму 49634082,39 грн (кредит - 19595479,38 грн та 4765985,25 грн, відсотки 16603829,58 грн та 4677104,47 грн, комісія 2899888,63 грн та 1091795,08 грн). Також в листі зазначено, що 29.08.2014 позивачу, як позичальнику, направлено повідомлення від 23.08.2014 №08.22/1856 про визнання заборгованості безнадійною та списання за рахунок сформованих резервів, та що на виконання підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України банк включив суми боргу до податкового розрахунку заформою 1-ДФ за ІІІ квартал 2014 року.

Листом Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31.08.2015 №634/14/10-08-017-03/952 на підставі інформації та документальних підтверджень щодо отримання позивачем доходів у 2014 році у вигляді додаткового блага в сумі 49634082,39 грн, повідомлено останнього про необхідність декларування отриманого у 2014 році доходу; лист отриманий позивачем 09.09.2015.

В подальшому, у період з 23 листопада 2015 року по 27 листопада 2015 року посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого додаткового блага фізичною особою ОСОБА_3; за наслідками перевірки складено акт від 04 грудня 2015 року №1962/17-3/НОМЕР_1.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 49.1 п. 49.2 ст. 49, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 та пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України, оскільки останнім не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік та не задекларовано отриману суму додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором, на загальну суму 49 634 082,39 грн, та не сплачено (перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу.

30 грудня 2015 року відповідачем винесено податкове повідомлення №, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 10546938,01 грн, у тому числі за основним платежем 8437550,41 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 2109387,60 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що комісія, нарахована за користування кредитом, та пеня (неустойка) у вигляді відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання не підпадає під ознаки додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням в розумінні підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, а тому не підлягає оподаткуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно абзацу а) пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 зазначеного Кодексу передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у період до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У розумінні підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

У розумінні підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

Абзацам д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Отже, визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

На відміну від прощеного за кредитним договором боргу, скасовані банком плати по кредиту у вигляді комісії та відсотків не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Тому, як вірно зазначено судом першої інстанції, комісія, нарахована за користування кредитом, та пеня (неустойка) у вигляді відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання не підпадає під ознаки додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням в розумінні підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, а тому не підлягає оподаткуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов частково.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 20.03.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.