Справа № 826/24635/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Кондр-Х" до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Кондр-Х» звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання податкової звітності позивача з податку на додану вартість за серпень 2015 року та вересень 2015 року, а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за серпень та вересень 2015 року; зобов'язати відповідача визнати податкову звітність позивача з податку на додану вартість за серпень та вересень 2015 року, а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за серпень та вересень 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації Приватного підприємства «Кондр-Х» з податку на додану вартість за серпень 2015 року з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)», що подавалася 16 вересня 2015 року; визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації Приватного підприємства «Кондр-Х» з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)», що подавалася 06 жовтня 2015 року; визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» поданою Приватним підприємством «Кондр-Х» 16 вересня 2015 року; визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» поданою Приватним підприємством «Кондр-Х» 06 жовтня 2015 року; присуджено з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Приватного підприємства «Кондр-Х» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2436,00грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Кондр-Х» () як платник податків перебуває на податковому обліку у ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

16 вересня 2015 року позивачем засобами електронного зв'язку подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року та додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до неї. Відповідно до квитанції №1 від 16.09.2015р. зазначена декларація була прийнята.

16 вересня 2015 позивачем засобами електронного зв'язку подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року та додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до неї, із позначкою «Звітна нова». Відповідно до квитанції №2 від 16.09.2015р. зазначена декларація була прийнята.

Листом від 18.09.2015р. №10793/10/26-51-15-121 ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві позивач був повідомлений, що податкова звітність з ПДВ за серпень 2015 року не вважається податковою звітністю, оскільки невірно зазначено обов'язки реквізит, а саме: місцезнаходження платника податків не відповідає реєстраційним даним.

06 жовтня 2015 позивачем засобами електронного зв'язку подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року та додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до неї. Відповідно до квитанції №2 від 06.10.2015р. зазначена декларація була прийнята.

Листом від 16.10.2015р. №12113/10/26-51-15-01-12 ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві позивач був повідомлений, що податкова звітність з ПДВ за вересень 2015 року не вважається податковою звітністю, оскільки невірно зазначено обов'язки реквізит, а саме: місцезнаходження платника податків не відповідає реєстраційним даним.

Незгода позивача з вказаним діями контролюючого органу, обумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відомості про товариство (в тому числі щодо його місцезнаходження), які вказані в податкових деклараціях є достовірними та відповідають ознакам достовірності відповідно до ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", а отже жодних порушень з боку позивача, зокрема щодо достовірності місцезнаходження платника податку, немає.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, в силу положень п.п. 16.1.3, п. 16.1, ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Таким чином, своєчасне подання податкової декларації встановленої форми є одним із основних обов'язків платників податків, їх представників та податкових агентів.

Пунктом 48.1 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.3 ст. 48 ПК України визначено перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації.

П. 48.3 ст. 48 ПК України передбачено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 ст. 46 цього Кодексу.

Особливості порядку прийняття або відмови в прийнятті декларації посадовими особами органу державної податкової служби наведені в п. 49.8 - 49.14 ст. 49 ПК України.

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п. 49.3 ст. 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

В силу приписів вказаних норм законодавства вбачається, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Однак, податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, про що платника податків письмово повідомляють про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 45.2 ст. 45 ПК України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Відповідно, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (п. 45.2 ст. 45 ПКУ).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Як свідчать матеріали справи, податкова адреса позивача у декларації з податку на додану вартість за серпень та вересень 2015 року з додатками є: вул. Колекторна, 3А, Дарницький район, м. Київ, що відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Тобто, місцезнаходження позивача підтверджено належними доказами.

За наведених обставин колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про необґрунтованість дій податкового органу щодо відмови у прийнятті податкових декларацій Приватного підприємства «Кондр-Х» з податку на додану вартість за серпень 2015 року та вересень 2015 року з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)».

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 07.03.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.