Справа № 2а/0570/4609/2012
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань роз'яснення судового рішення

17 березня 2017 року Справа № 2а/0570/4609/2012 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом винесено постанову, залишену без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016, якою: 1) скасовано наказ Східної митниці №285-к від 26.03.2012 "Про звільнення" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного інспектора відділу оперативного реагування та проведення спеціальних заходів №2 служби митної варти; 2) поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора відділу оперативного реагування та проведення спеціальних заходів №2 служби митної варти; 3) стягнуто з Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 51235 грн. 05 коп. (п'ятдесят одна тисяча двісті тридцять п'ять гривень п'ять копійок). В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_1 07.03.2017 звернувся до суду з заявою про роз'яснення постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі №2а/0570/4609/2012.

У поданій заяві ОСОБА_1, посилаючись на норми ст.142 Податкового кодексу України, просить суд роз'яснити можливість виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 шляхом стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в якості компенсації заробітної плати у розмірі 51235 грн. 05 коп., а не 37854 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 09.03.2017 розгляд заяви призначено на 17.03.2017, про що учасники адміністративного процесу повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

16.03.2017 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 виконана митницею в повному обсязі. Наказом Донецької митниці ДФС від 20.07.2015 №300-к ОСОБА_1 поновлено на рівнозначній посаді - головного державного інспектора відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням. Наказом Донецької митниці ДФС від 03.01.2017 №4-к ОСОБА_1, звільнено з займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. ОСОБА_1 нараховано середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за один рік у розмірі 51235 грн. 05 коп., як зазначено в постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015. Згідно платіжних доручень від 17.07.2015 №1257 та від 27.01.2017 №162 ОСОБА_1 виплачено вищезазначену суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з відрахуванням усіх належних податків та зборів, сума якої разом склала 41152 грн. 21 коп. Так, з суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 51235 грн. 05 коп. зазначеної в судовому рішенні від 02.07.2015, утримано ПДФО (ставка 18%) та військовий збір (ставка1,5%). Митницею правомірно здійснено виплату суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з відрахуванням усіх податків та обов'язкових платежів у сумі 41152 грн. 21 коп., а не 37854 грн. 00 коп., як помилково зазначає ОСОБА_1 у своїй заяві від 03.03.2017.

У вказаних письмових поясненнях відповідач просить заяву ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення розглянути без участі його представника.

Відповідно до ч.3 ст.170 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Враховуючи заяви заявника та боржника, а також положення ч.6 ст.128 та ч.3 ст.170 КАС України, суд вважає за можливе розглядати заяву у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши Заяву про роз'яснення судового рішення, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд роз'яснити можливість виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 шляхом стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу як компенсації заробітної плати у сумі 51235 грн. 05 коп., а не 37854 грн. 00 коп.

У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", зокрема, зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З урахуванням вимоги п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 судом в резолютивній частині постанови зазначена конкретна сума, яка підлягає стягненню без утримання податків й інших обов'язкових платежів.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів (п.41.4 ст.41 Податкового кодексу України).

Як передбачено п.54.2 ст.54 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно з п.168.3 ст.168 Податкового кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Донецька митниця ДФС (Східна митниця Міністерства доходів і зборів України) є податковим агентом щодо доходів ОСОБА_1

Відповідно до пп."в" пп.168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету: в інших випадках - за її податковою адресою.

У пп.168.4.8 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України зазначено, що відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе фізична особа у випадках, визначених цим розділом.

У заяві про роз'яснення судового рішення ОСОБА_1 послався на п.142.1 ст.142 Податкового кодексу України, згідно з яким: звільняється від оподаткування прибуток підприємств та організацій, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх повною власністю, отриманий від продажу (постачання) товарів, виконання робіт і надання послуг, крім підакцизних товарів, послуг із поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари, де протягом попереднього звітного (податкового) періоду кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці. Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який видається уповноваженим органом відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". У разі порушення вимог щодо цільового використання вивільнених від оподаткування коштів платник податку зобов'язаний збільшити податкові зобов'язання з цього податку за результатами податкового періоду, на який припадає таке порушення, а також сплатити пеню, нараховану відповідно до цього Кодексу. Підприємства та організації, на які поширюється дія цього пункту, реєструються у відповідному контролюючому органі в порядку, передбаченому для платників цього податку.

З урахуванням зазначеного, все, що стосується розміру сум податків, зборів та обов'язкових платежів осіб, які є відповідальними за розрахунок, утримання та сплату податків, зборів та обов'язкових платежів, а також порядку проведення вирахування, утримання та перерахування передбачених законом податків і зборів до бюджету та цільових фондів, то всі ці питання визначені чинним законодавством України, зокрема, нормами Податкового кодексу України.

Таким чином, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі №2а/0570/4609/2012 є зрозумілою, містить чітке визначення суми, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, її період та розрахунок.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі №2а/0570/4609/2012 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 165, 170 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі №2а/0570/4609/2012.

Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено (ч.6 ст.170 КАС України).

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Суддя О.О. Прасов