Справа № 819/2/17
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2/17

13 березня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Павловського Ю.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Климчук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Лейтенанта поліції ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Департамент патрульної поліції про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії та визнання незаконним переведення від займаної посади, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 1, УПП у м. Тернополі ДПП), Національної поліції України Департамент патрульної поліції (далі - відповідач 2) в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить скасувати наказ № 4673 від 12.12.2016 Національної поліції України Департаменту патрульної поліції про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі займаної посади з пониженням у посаді та визнати незаконне та безпідставне переведення, відсторонення лейтенанта поліції ОСОБА_1 від займаної посади командира роти № 1. Зобов'язати Національну поліцію України Департамент патрульної поліції поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді командира роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що начальником Департаменту патрульної поліції підполковником поліції Жуков Є.О. видано наказ ДПП № 3898 від 04.11.2016 "Про призначення та проведення службового розслідування" для встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни позивачем. За результатами проведення службового розслідування був складений висновок від 06.12.2016, на підставі якого та згідно частини шостої ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Закон № 3460-IV) відповідачем 2 був виданий наказ ДПП від 12.12.2016 № 4673 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" у відповідності до якого позивача звільнено зі займаної посади з пониженням у посаді.

Виданий оскаржений наказ позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки службове розслідування щодо позивача, за наслідками якого видано оскаржений наказ, проведено з численними порушеннями, а саме: не досліджено наявність вини позивача у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, не взято до уваги сумлінне виконання службових обов'язків позивачем.

Крім того, при виданні оскаржуваного наказу відповідачем 2 не зазначено на підставі якої частини ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) здійснено пониження у посаді позивача, чим порушено вимоги чинного законодавства.

Також позивач звернула увагу суду на те, що на її вимогу надати копію оскарженого наказу відповідач 1 безпідставно відмовив та умисно не надав зазначеної копії наказу.

Водночас позивач вважає, що відповідач 1 безпідставно перевів позивача з роти № 1 в роту № 3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП та з 20.08.2016 відсторонює від займаної посади, у зв'язку з чим здійснює всі можливі умови позивачу для невиконання нею прямих функціональних обов'язків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1, 2 в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача 2 щодо видання на підставі висновку службового розслідування від 06.12.2016 наказу № 4673 від 12.12.2016 здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому заперечені, просила у задоволені позову відмовити.

Додатково зазначила, що з метою уникнення дестабілізації робочої атмосфери в колективі роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП, для перейняття досвіду по усній вказівці начальника УПП у м. Тернополі ДПП позивача було тимчасово (на дві робочі зміни) відправлено з роти № 1 в роту № 3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП. Такі тимчасові ротації систематично практикуються в усіх органах Національної поліції України, з метою перейняття досвіду поліцейських в своїх колег, що в результаті показує високу ефективність в подальшій службі.

Також представник відповідача звернула увагу суду на те, що при цьому, з посади командира роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП позивача не звільняли, на посаду інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Тернополя ДПП, як вона зазначає, її не призначали. Заробітну плату позивач отримувала з посадовим окладом за посадою командира роти, що підтверджується відповіддю ДПП від 23.09.2016 № 4668/41/2/01-2016 та довідкою про доходи ДПП № 1677 від 28.12.2016.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, суд встановив такі обставини.

30.06.2016 ОСОБА_1 була призначена на посаду командира роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП наказом Департаменту патрульної поліції № 172 о/с.

На підставі доповідної записки т.в.о. старшого інспектора з особливих доручень ВМ УМАЗ ДПП лейтенанта поліції Борушенка С.Ю. на ім'я начальника Управління моніторингу та аналітичного забезпечення лейтенанта поліції Сігарьова Є.С. відповідно до пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 № 230, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 № 541/23073 (далі - Інструкція № 230) та частини першої ст. 14 Закон № 3460-IV, начальником Департаменту патрульної поліції підполковником поліції Жуков Є.О. видано наказ ДПП № 3898 від 04.11.2016 "Про призначення та проведення службового розслідування" для встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни позивачем.

За результатами проведення службового розслідування комісією складено висновок від 06.12.2016, у якому встановлено, що починаючи з 30.06.2016 лейтенант поліції ОСОБА_1 не виконувала обов'язки командира роти, передбачені підпунктами 7, 8 пункту 1.1 частини першої, підпунктом 6 пункту 1.2 частини першої, підпунктами 2, 3, 4, 6, 9 пункту 2.1 частини другої, підпунктами 1, 2, 3 пункту 2.2 частини другої, підпунктами 1,4 пункту 3.2 частини третьої, підпунктами 1, 2, 6, 8, 9 пункту 3.5 частини третьої, підпунктами 1, 2, 3 пункту 3.6 частини третьої Функціональних обов'язків командирів (заступників командирів) рот, затверджених наказом Департаменту патрульної поліції від 25.03.2016 № 417, а також порушила пункти 1, 2 частини першої ст. 18 Закону № 580-VIII, пункти 1, 4 частини першої ст. 7 Закону № 3460-IV та пункт 5.1.11 Положення про Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції № 227 від 11.03.2016 (далі - Положення № 227).

На підставі висновку службового розслідування від 06.12.2016 та відповідно до частини шостої ст. 14 Закону № 3460-IV відповідачем 2 видано наказ від 12.12.2016 № 4673 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" у відповідності до якого позивача звільнено зі займаної посади з пониженням у посаді.

Не погоджуючись із оскарженим наказом позивач звернулася з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої ст. 3 Закону № 3460-IV начальник - особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником.

Статтею 4 Закону № 3460-IV визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі.

У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

У разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що підлеглий зобов'язаний виконувати накази старшого прямого начальника. Якщо у разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, а повинен негайно у письмовій формі поінформувати старшого прямого начальника.

Як випливає з матеріалів справи, що відмова від виконання наказів прямих керівників позивачем підтверджується актами відмови від дачі пояснення командира роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_1 по факту невиконання прямих вказівок начальника УПП у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції Струка В.Б.

Також, відповідачем складено акт перегляду відеозапису оперативної наради щодо можливого порушення службової дисципліни під час проведення оперативної наради 10.10.2016 в УПП у м. Тернополі ДПП, яким встановлено, що 10.10.2016 під час проведення оперативної наради командир роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП рядовий поліції ОСОБА_1 відмовлялась виконувати накази начальника УПП у м. Тернополі ДПП.

Водночас доказів про те, що одержані позивачем накази, які підлягали виконанню суперечили закону сторонами не надано, а судом не здобуто.

Відповідно до частини першої ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський серед іншого зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків.

Як випливає з матеріалів справи, що позивач допустив неодноразове порушення транспортної дисципліни під час несення служби, а саме п. 12.4 Правил дорожнього руху України, нормами якого дозволяється у населених пунктах рух транспортних засобів із швидкістю не більше 60 км/год.

Проте, ОСОБА_1 І.3. на службовому автомобілі д.н.з. 0628 екіпаж 151, будучи командиром роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП, без службової необхідності 10.10.2016 о 18:44 год. по вул. Ст. Бандери рухалась зі швидкістю 104 км/год., о 18:55 год., по вул. Коновальця рухалась зі швидкістю 86 км/год., що було зафіксовано на треку в системі ЦУНАМІ, що підтверджується рапортом старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Тернополі ДПП старшим лейтенантом поліції Перігом В.І. від 10.10.2016.

Крім того, позивач під час виконання службових обов'язків, порушила право співробітника ОСОБА_9 на таємницю листування, чим порушила вимоги ст. 31 Конституції України та ст. 306 Цивільного кодексу України.

Також суд встановив, що 02.12.2016 в УПП у м. Тернополі ДПП відбувся збір особового складу роти № 1 батальйону Управління, на якому заслухано думку особового складу чи належним чином позивач, як командир роти, виконує свої службові обов'язки, чи має авторитет в колективі та чи бажають вони і надалі працювати під її керівництвом. В результаті голосування 30 чоловік проголосувало проти подальшого керівництва позивача, та лише 2 чоловіка виявили і в подальшому працювати з нею, що підтверджується рапортом начальника СКЗ УПП у м. Тернополі ДПП Гаврихом П.В.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону № 3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з частиною першою ст. 7 Закону № 3460-IV службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Частиною першою ст. 2 Закону № 3460-IV визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач здійснювала численні та систематичні порушення службової дисципліни, про що свідчить письмові пояснення та рапорти начальника УПП у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції Струка В.Б., його заступників, працівників роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП, актами відмови від дачі пояснень позивача, актом перегляду відеозапису оперативної наради щодо можливого порушення службової дисципліни під час проведення оперативної наради 10.10.2016.

Відповідно до частини другої ст. 7 Закону № 3460-IV у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Пунктом 1.2. Інструкції № 230 визначено, що особи РНС - особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України; виконавець - службова особа органу (підрозділу) внутрішніх справ, якій доручено проведення службового розслідування.

Згідно з пунктом 2.1. Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі вчинення особами РНС діянь, які порушують службову дисципліну.

Відповідно до підпункту 6.2.1. пункту 6.2. Інструкції № 230 виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має серед інших право: виїжджати на місце скоєння дисциплінарного проступку, що стала підставою для призначення службового розслідування; викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування; ознайомлюватися і вивчати в установленому порядку відповідні документи, що мають відношення до службового розслідування, у разі потреби - знімати з них копії і приєднувати до матеріалів службового розслідування.

Пунктами 8.1., 8.7. Інструкції № 230 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

За таких обставин, суд критично ставиться до твердження позивача про те, що службове розслідування щодо позивача, за наслідками якого видано оскаржений наказ, проведено не повно, всебічно і об'єктивно, оскільки, як випливає з висновку службового розслідування від 06.12.2016, який підписаний виконавцем (головою та членами комісії) та затверджений начальником, який призначив службове розслідування, в ході проведення зазначеного розслідування виконавець (голова, члени комісії) зібрав документальні матеріали, вивчив аудіо та відеозаписи, які мають відношення до справи, здійснив виїзд до УПП у м. Тернополі ДПП, де опитав певну кількість співробітників УПП, про що склав відповідні пояснення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені порушення позивачем які встановлені у зазначеному висновку від 06.12.2016 відповідають дійсними обставинами, що також підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до підпунктів 5.1.3., 5.1.14. пункту 5.1. Положення № 227 начальник Управління відповідно до покладених завдань: забезпечує здійснення заходів з організації та підвищення ефективності роботи Управління; в межах компетенції і з питань, що стосуються Управління видає організаційно - розпорядчі накази.

Суд встановив, що з метою уникнення дестабілізації робочої атмосфери в колективі роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП, для перейняття досвіду по усній вказівці начальника УПП у м. Тернополі ДПП позивача було тимчасово (на дві робочі зміни) відправлено з роти № 1 в роту № 3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП.

Як випливає з пояснень представника відповідачів, що такі тимчасові ротації систематично практикуються в усіх органах Національної поліції України, з метою перейняття досвіду поліцейських в своїх колег, що в результаті показує високу ефективність в подальшій службі.

Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач 1 безпідставно перевів позивача з роти № 1 в роту № 3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП є хибним, оскільки, внаслідок численних скарг особового складу роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП щодо неналежного виконання своїх посадових обов'язків позивачем та для перейняття досвіду від своїх колег, начальник УПП у м. Тернополі ДПП лейтенант поліції Струк В.Б. видав таке рішення, що не суперечить зазначеними нормативно - правовими актами.

Водночас з посади командира роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП позивача не звільняли, на посаду інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Тернополя ДПП, як вона зазначає, її не призначали. Заробітну плату позивач отримувала з посадовим окладом за посадою командира роти, що підтверджується відповіддю ДПП від 23.09.2016 № 4668/41/2/01-2016 та довідкою про доходи ДПП № 1677 від 28.12.2016.

Відповідно до абзацу 5 пункту 3 частини першої ст. 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої ст. 5 Закону № 3460-IV за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з пунктом 6 частини першої ст. 12 Закону № 3460-IV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади.

Враховуючи те, що позивач порушувала службову дисципліну, неналежно виконувала свої посадові обов'язки, не виконувала усних вказівок керівництва УПП у м. Тернополі ДПП, то відповідач 2 видав оскаржений наказ у відповідності до якого позивача звільнено зі займаної посади з пониженням у посаді відповідно до абзацу 5 пункту 3 частини першої ст. 65 Закону № 580-VIII та пункту 6 частини першої ст. 12 Закону № 3460-IV.

З даним наказом позивач ознайомилася, про що свідчить підпис ОСОБА_1 та за письмовим рапортом позивача, їй був наданий витяг з оскарженого наказу.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що начальник підполковник поліції Національної поліції України Департамент патрульної поліції Жуков О.Є. видав оскаржений наказ у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дії відповідача щодо відсторонення (переведення) позивачки від посади командира роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП є правомірними, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України Департаменту патрульної поліції про скасування наказу №4673 від 12.12.2016 р. Національної поліції України Департаменту патрульної поліції, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 березня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.