Справа № 816/313/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/313/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Високе" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області (надалі - позивач, Управління) звернулось до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Високе" (надалі - відповідач, ПСП "Високе"), просили стягнути з відповідача невідшкодовану суму витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за січень-серпень 2016 року загалом у розмірі 95035,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, просили суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях посилався на відсутність правових підстав для відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за січень-серпень 2016 року, оскільки ПСП "Високе" у 2016 році обрало спрощену систему оподаткування та мало бути зареєстроване платником єдиного податку четвертої групи.

Представники сторін надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

А відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та з огляду на надані ними клопотання про розгляд справи без їх участі, судовий розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ПСП "Високе" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, /а.с. 95-102/.

За особовим рахунком відповідача відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, за період з січня по серпень 2016 року загалом у розмірі 95035,68 грн /а.с. 7-8/.

Посилаючись на несплату ПСП "Високе" заборгованості у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 названого Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, платники єдиного податку четвертої групи звільняються від обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2.

Стверджуючи про наявність у відповідача обов'язку з відшкодування фактичних витрат позивач посилається на довідку Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 09.03.2017 вих. №87/10/16-11-15-72 /а.с. 105/, за змістом якої повідомлено, що ПСП "Високе" у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 перебувало на загальній системі оподаткування.

Водночас відповідач зауважує, що наведені обставини не відповідають дійсності.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 у справі №816/866/16 задоволено адміністративний позов ПСП "Високе" до Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Визнано протиправною бездіяльність Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області щодо невидачі довідки про включення ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році. Зобов'язано Зіньківське відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області включити ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році, про що видати відповідну довідку /а.с. 74-79/.

Даним судовим рішенням встановлено, що контролюючий орган протиправно відмовив у реєстрації ПСП "Високе" платником єдиного податку четвертої групи у 2016 році та зобов'язано податкову інспекцію зареєструвати ПСП "Високе" платником єдиного податку четвертої групи у 2016 році, про що видати відповідну довідку.

Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 у справі №816/866/16 набрала законної сили 14.11.2016 /а.с. 70/.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

А відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено факт реєстрації відповідача платником єдиного податку четвертої групи у 2016 році, суд дійшов висновку про відсутність у ПСП "Високе" обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2.

Матеріалами справи підтверджено, що нарахована відповідачу до сплати заборгованість з відшкодування фактичних витрат у розмірі 95035,68 грн складається з сум виплачених упродовж січня - серпня 2016 року гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 пенсій, що призначені відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /а.с. 9-41, 45-58/.

За вищевикладених обставин, у відповідача, як платника єдиного податку четвертої групи, відсутній обов'язок з відшкодування цих витрат Пенсійного фонду.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 41, 69-71, 86, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Бойко