Справа № 806/2739/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м.Житомир справа № 806/2739/16

категорія 11.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Демецької С.Л.,

представника третьої особи - ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької Світлани Леонідівни, третя особа: ОСОБА_5, про визнання дій незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2016 №№ 31012687, 31014502, 31016358,

встановив:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 21.02.2017, просила:

- визнати незаконними дії державного реєстратора - Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької Світлани Леонідівни щодо державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1; права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,085 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Ліщин Житомирського р-ну Житомирської обл.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31012687 від 19.08.2016, прийняте Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької Світлани Леонідівни, яким за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта майна: 220);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31014502 від 19.08.2016, прийняте Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької Світлани Леонідівни, яким за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта майна: 220);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31016358 від 19.08.2016, прийняте Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької Світлани Леонідівни, яким за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,085 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Ліщин Житомирського р-ну Житомирської обл. (реєстраційний номер об'єкта майна: 220).

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_4 зазначала, що відповідач при прийнятті рішень про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно на підставі спадкового договору, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, після смерті останнього, не перевірила виконання вимог цього спадкового договору щодо надання ОСОБА_5 приватному нотаріусу Стражник Т.О. оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно для приєднання цих документів до примірника спадкового договору, що зберігається в справах приватного нотаріуса Стражник Т.О.. Враховуючи те, що третьою особою не було надано приватному нотаріусу Стражник Т.О. оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яка є предметом спадкового договору, у приватного нотаріуса Демецької С.Л. не було правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_5 прав власності на нерухоме майно на підставі цього спадкового договору. Також позивач указувала, що спадковий договір є предметом судового розгляду, тому дії відповідача щодо реєстрації за третьою особою права власності на нерухоме майно, яке є предметом цього договору, є незаконними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав наведених у позові.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з мотивів викладених у письмових запереченнях.

Представник третьої особи в засіданні суду проти позову заперечувала, просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з таких підстав.

19 серпня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Демецькою Світланою Леонідівною, Житомирського районного нотаріального округу, винесено ряд рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме:

- № 31012687, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна;

- № 31014502, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_5, та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна;

- № 31016358, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_5, та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

Позивач вважає, що реєстрація права власності за ОСОБА_5 на нерухоме майно, яке є предметом спадкового договору від 02.12.2011, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., здійснена відповідачем протиправно та порушує її права як правонаступника ОСОБА_6.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV визначено, що державній реєстрації прав підлягає: право власності.

Згідно зі ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Державним реєстратором у розумінні Закону № 1952-IV є також нотаріус (п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 1952-IV).

Згідно зі ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абз. 1 ч. 2 ст. 18 згаданого Закону).

Частиною четвертою статті 18 Закону № 1952-IV визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону № 1952-IV, заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Заява про державну реєстрацію прав в електронній формі подається за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи. Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав в електронній формі визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Підстави для державної реєстрації прав закріплені у статті 27 Закону № 1952-IV.

Згідно зі п. 1 ч. 1 цієї статті Закону № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

У пункті 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1127 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) указано, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Відповідно до пункту 53 Порядку, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

За змістом частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що спірні рішення від 19.08.2016 прийняті державним реєстратором - Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької С.Л. за результатами розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5 і документів, поданих для проведення державної реєстрації прав.

Судом установлено, що разом із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5 подано до Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецької Світлани Леонідівни такі документи: копію спадкового договору від 02.12.2011, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О.; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28919039 від 02.12.2011; копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 34052279 від 02.12.2011; копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 34052625 від 02.12.2011; копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 34052930 від 02.12.2011; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 14.07.2015 з додатком про кадастровий план земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 14.07.2015 з додатком про кадастровий план земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2; копії державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4; оголошення в газеті "Aviso" Житомир про те, що втрачені державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4, свідоцтво на право власності будинку за номером обліку 0663-01, видані на ім'я ОСОБА_6 вважати недійсними; копію свідоцтва про смерть (повторно) ОСОБА_6; копію паспорта та ідентифікаційного коду; квитанції про сплату адміністративного збору.

У контексті наведеного суд відмічає, що фактичною підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1, та земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 слугував спадковий договір від 02.12.2011, укладений між ОСОБА_6 (Відчужувач) та ОСОБА_5 (Набувач), посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 4157.

За умовами цього договору Набувач зобов'язується виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача, і в разі його смерті, набуває право власності на належне Відчужувачу майно: житловий будинок 27, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,0850 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2; що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Документи, що підтверджують право власності Відчужувача на житловий будинок і земельні ділянки наведені у пункті 1.2 вказаного Спадкового договору.

Згідно зі п. 3.1 Спадкового договору, право власності на житловий будинок та земельних ділянок, що є предметом цього договору, переходить до Набувача після смерті Відчужувача. Право власності Набувача на зазначене в договорі нерухоме майно підлягає державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Пунктом 8.5 Спадкового договору визначено, що після смерті Відчужувача правовстановлюючі документи на нерухоме майно, зазначене в цьому договорі, приєднуються до примірника спадкового договору, зберігаються в справах приватного нотаріуса.

Під час посвідчення вказаного Спадкового договору приватним нотаріусом Стражник Т.О. накладено заборони відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна до припинення чи розірвання цього договору. Наведене підтверджено витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 02.12.2011 №№ 34052279, 34052625, 34052930.

Згідно зі свідоцтвом про смерть (повторно), виданого 30.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку зі смертю Відчужувача та припиненням спадкового договору, на підставі заяви ОСОБА_5 від 15 серпня 2016 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. було знято заборони відчуження (припинено обтяження) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо належних померлому ОСОБА_6 житлового будинку № 27 та земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Отже, на момент прийняття державним реєстратором спірних рішень заборони відчуження нерухомого майна (житловий будинок та земельні ділянки) не було, право власності ОСОБА_5 на зазначене в договорі нерухоме майно підлягало державній реєстрації в установленому законодавством порядку, а саме Законом № 1952-IV та Порядком.

Перевіряючи доводи позивача про те, що згаданий спадковий договір не міг бути підставою для державної реєстрації права власності третьої особи, оскільки на момент вчинення дій відповідачем щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за третьою особою та прийняття спірних рішень від 19.08.2016 спадковий договір був предметом судового розгляду в справі № 278/627/15-ц, суд ураховує таке.

У лютому 2015 року Житомирським районним судом Житомирської області було відкрито провадження в цивільній справі № 278/627/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору.

Ухвалою суду від 19.11.15 у справі замінено первісного позивача на правонаступника - ОСОБА_4.

02 липня 2016 року Житомирським районним судом Житомирської області в цивільній справі № 278/627/15-ц постановлено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору залишено без розгляду, оскільки позов подано до суду не встановленою особою.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2016 року в справі № 278/627/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2016 року залишено без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у вересні 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали суду першої та апеляційної інстанції в справі № 278/627/15-ц і витребував із Житомирського районного суду Житомирської області вказану цивільну справу. Наведене підтверджено ухвалою суду касаційної інстанції від 05 вересня 2016 року.

За змістом частини першої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України, одержавши касаційну скаргу суддя-доповідач протягом трьох днів вирішує питання про відкриття касаційного провадження та за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Як видно із ухвали суду касаційної інстанції у цивільних справах від 05 вересня 2016 року (справа № 278/627/15-ц) питання щодо зупинення ухвал Житомирського районного суду Житомирської області та апеляційного суду Житомирської області суддею не вирішувалося.

При цьому суд ураховує, що згідно зі статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

За таких обставин, ухвала районного суду від 02.08.2016 набрала законної сили та в силу приписів частини 5 статті 124 Конституції України є обов'язковою до виконання на всій території України.

Отже, спадковий договір від 02.12.2011, за яким ОСОБА_5 в разі смерті ОСОБА_6 набуває право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, був чинним на момент прийняття відповідачем спірних рішень від 19.08.2016 та, відповідно, міг бути підставою для державної реєстрації прав у розумінні ст. 27 Закону № 1952-IV.

Стосовно посилань позивача та її представника в обґрунтування заявлених позовних вимог на те, що у відповідача не було правових підстав для прийняття рішень про державну реєстрацію за ОСОБА_5, так як останньою не було надано приватному нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке є предметом спадкового договору.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке було предметом спадкового договору, а саме дублікат свідоцтва про право власності від 25 лютого 2002 року, виданий Виконкомом Ліщинської сільської ради Житомирського району 27 вересня 2010 року та зареєстрований КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської області 30 вересня 2010 року за реєстраційним номером № 30300439, яким підтверджено право власності ОСОБА_6 на житловий будинок 27; державний акт на право власності померлого на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3, виданий Ліщинською сільською радою Житомирського району Житомирської області 07 грудня 2007 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 68; державний акт на право власності Відчужувача на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_4, виданий Ліщинською сільською радою Житомирського району Житомирської області 29 липня 2010 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 02, у ОСОБА_5 відсутні.

Водночас суд наголошує, що правовстановлюючим документом, що є підставою для державної реєстрації прав у випадку державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі договору є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

У даному випадку належність згаданого нерухомого майна ОСОБА_6 на підставі вищевказаних документів є безспірним і підтверджено спадковим договором, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О..

У свою чергу, факт надання третьою особою в якості правовстановлюючого документу, що є підставою для державної реєстрації, спадкового договору від 02.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом і зареєстрованого в реєстрі за № 4157 відповідачу разом із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) в судовому засіданні не заперечувався.

Разом з цим судом з'ясовано, що ОСОБА_5, зважаючи на відсутність у неї оригіналів документів на нерухоме майно, у серпні 2016 року було розміщено оголошення про втрату цих документів із вказівкою про їх недійсність в газеті "Aviso" Житомир № 33 від 15.08.2016 (т. 1 а.с. 60). Оголошення та копії державних актів на право власності на земельні ділянки надані третьою особою до державного реєстратора разом із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Такі дії ОСОБА_5 узгоджуються із п. 50 Порядку, яким передбачено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою подаються: копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта; оголошення про втрату документа у друкованих засобах масової інформації за місцем розташування земельної ділянки, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність у ОСОБА_5 оригіналів документів, які підтверджували право власності на нерухоме майно її померлого батька, не можуть слугувати для висновку про не виконання нею умов спадкового договору та спростовувати виникнення права власності на підставі цього договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 до заяв про державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок 27 та земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, додано документи, які є підставою для державною реєстрації права власності та дали змогу державному реєстратору, відповідно до вказаних вище правових норм, установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, встановити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та, відповідно, прийняти рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

При цьому суд зауважує, що п. 8.5 спадкового договору стосується виконання Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, та не перешкоджає вчиненню відповідачем як державним реєстратором реєстраційних дій щодо реєстрація права власності за особою.

Беручи до уваги все наведене, суд дійшов переконання, що, здійснюючи державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1; а також на земельні ділянки, що розташовані: АДРЕСА_1, кадастрові номери: НОМЕР_1, НОМЕР_2 за ОСОБА_5, з відкриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор прав на нерухоме майно - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька С.Л., діяв у спосіб, який відповідає вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: перевірив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

У відповідності до ч. 5 вказаної статті Закону № 1952-IV, відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Судом установлено, що ОСОБА_5 звертаючись до приватного нотаріуса як державного реєстратора із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), а саме реєстрацію виникнення права приватної власності на нерухоме майно, яке було предметом спадкового договору від 02.12.2011, подала реєстратору повний та належно оформлений пакет документів, який вимагається Законом для вчинення відповідної реєстраційної дії.

З урахуванням установлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що у державного реєстратора не було правових підстав для відмови третій особі в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, передбачених ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання незаконними дій відповідача щодо державної реєстрації за ОСОБА_9 права власності на житловий будинок і земельні ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 серпня 2016 року за індексними номерами: 31012687, 31014502, 31016358 є безпідставними, а позов таким, що не підлягають до задоволення.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також на положення статті 94 КАС України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 15 березня 2017 р.