Справа № 822/2327/16
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2327/16

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

09 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представника позивача: Демчук Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ультрасервіс" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Хмельницької міської ради до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа на стороні відповідача Приватне підприємство "Ультрасервіс" про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області №18683804 від 17.01.2015 року про державну реєстрацію права приватної власності Приватного підприємства "Ультрасервіс" на незавершене будівництво бази відпочинку та літнього торгівельного майданчика, що знаходиться за адресою: вул. Нижня Берегова, 2/4Б, м. Хмельницький.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримала у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Інші сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 16.01.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області вчинено запис №8413617 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності не нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (далі - Державний реєстр речових прав) про право власності ПП "Ультрасервіс" на незавершене будівництво бази відпочинку та літнього торгівельного майданчика, що знаходиться за адресою вул. Нижня Берегова, 2/4Б, м. Хмельницький.

Підставами реєстрації ( виникнення) права власності ПП "Ультрасервіс" на зазначене майно вказано: архівний витяг з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів №325 від 23.03.1995 року; договір оренди земельної ділянки №96-01-2013/1994210 від 02.08.2013 року; біржова угода купівлі - продажу нерухомого майна №0034 від 12.05.2011 року.

Не погоджуючись з даною реєстрацією, представник позивача звернулись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що подані документи не відповідали вимогам, встановленим Законом, та не давали змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що такі висновки відповідають матеріалам справи та доповнює висновки суду першої інстанції наступними твердженнями.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч. 1 ст. 8 названого Закону орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Пунктами 1 та 2 ч. 2 ст. 9 Закону встановлено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 4 названої статті Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до ст. 15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

- прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

- внесення записів до Державного реєстру прав;

- видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Статтею ч. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належать фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі - Порядок), у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення.

Пунктом 10 Порядку визначено, що заявник під час подання заяви особисто пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу. У разі подання заяви уповноваженою особою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, крім документа, що зазначений в абзацах другому - четвертому цього пункту, пред'являється документ, що підтверджує її повноваження.

Згідно з пунктом 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо повноважень заявника.

Як досліджено з матеріалів справи, на підставі рішення Хмельницької міської ради від 02.08.2013 року між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та ПП "Ультрасервіс" (орендар) укладено договір оренди землі №96-01-2013/1994210. За умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель водного фонду, яка знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Нижня Берегова, 2/4Б, загальною площею 3800 м.кв. Пункт 3 цього договору передбачає, що на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна, а також інші об'єкти інфраструктури.

Водночас, у пункті 13 додатку №1 до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів від 23.03.1995 року №325 КП "Хмельницький міський молочний завод" дозволено провести проектно-розвідувальні роботи під будівництво бази відпочинку для працівників заводу і обладнання літнього торгівельного майданчика на березі міського водосховища (дорізка земельної ділянки 0,15 га) в доповнення до рішення виконавчого комітету від 22.09.1994 року № 56-Б.

Разом з тим, у подальшому рішенням виконкому Хмельницької міської ради №507 від 26.06.2001 року визнано такими, що втратили чинність згідно із ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" пункт 4 рішення виконкому №56-Б від 22.09.1994 року, пункт 13 додатку №1 рішення виконкому №325 від 23.03.1995 року та пункт 10.5 рішення виконкому №510 від 27.07.1995 року, які стосувались отриманого КП "Хмельницький міський молочний завод" дозволу на проведення проектно-розвідувальних робіт.

Таким чином, надані КП "Хмельницький міський молочний завод" дозволи та погодження на проведення проектно - розвідувальних робіт були фактично анульовані у 2001 році. Рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №507 від 26.06.2001 року в судовому порядку не оскаржувалось та станом на цей час є чинним, а відтак, станом на час проведення державної реєстрації права власності державному реєстратору не був представлений документ, що відповідно до законодавства надавав заявнику право на виконання будівельних робіт.

Крім того, як вірно зазначив суд І інстанції, у матеріалах справи не міститься жодного належного доказу на підтвердження того, що так зване "незавершене будівництво", яке відчужувались за вищезазначеною біржовою угодою, дійсно попередньо перебувало у власності КП "Хмельницький міський молочний завод" саме як об'єкт нерухомості, належним чином зареєстрований у встановленому законом порядку. У той же час, матеріалами справи підтверджується лише та обставина, що КП "Хмельницький міський молочний завод" отримувало виключно дозволи на проведення проектно - розвідувальних робіт, які згодом були скасовані, а не дозволи на початок будівельних робіт.

Відповідно до п.20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 28 Порядку визначено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, оскільки подані документи не у повній мірі відповідали вимогам, встановленим Законом, та не давали змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, натомість доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає,

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ультрасервіс" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів..

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.