Справа № 343/2285/16-а,2-а/343/12/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 876/1849/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року Долинським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства неправомірними; зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства за шість місяців до звернення до відповідача.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що доводи відповідача, про те що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не розповсюджується на підприємство, де він працював, є хибними та відображають неправильне тлумачення Закону.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок та виплату пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зобов'язано Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства, починаючи з 17 квітня 2016 року. Постановлено компенсувати ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок за рахунок держави. Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Долинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області , подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що згідно із записами в трудовій книжці (а.с.9-12), ОСОБА_1 в період з 01 серпня 1969 року по 05 серпня 1992 року працював підземним помічником скрепериста, підземним шляховим робочим, підземним машиністом електровоза на руднику Ново-Голинь (ім. 50-річчя Жовтня).

Також встановлено, що ОСОБА_1 з 1997 року призначено пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 1. Його пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить - 23 роки 4 дні.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Долинського ОУПФ України Івано-Франківської області з заявою про переведення його на пенсію згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.7).

Згідно відповіді Долинського ОУПФ України Івано-Франківської області, в перерахунку пенсії ОСОБА_1, на піставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» було відмовлено, у зв'язку із тим, що відповідно до статті 1 цього Закону його дія поширюється на працівників, які добувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим КМУ( далі - шахтарі), та членів їх сімей. Оскільки, ОСОБА_1, не належить до вищезазначених працівників перераховувати пенсію відповідно до ст.8 даного Закону підстав не має.

Відповідач не зараховує позивачу в стаж, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період роботи з 01 серпня 1969 року по 05 серпня 1992 року.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі ст. 8 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» (далі - розділ 1) списку № 1 передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Відтак, відповідач безпідставно роботу позивача на руднику «Ново-Голинь»( 50-річчя Жовтня) не зараховує до стажу роботи, який дає право на перерахунок його пенсії відповідно ст.ст. 1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так як ст.1 даного закону слід розглядати у нерозривному зв'язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, а стаж позивача за Списком №1 становить 23 роки 4 дні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з заявою до Долинського ОУПФ України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 17 жовтня 2016 року, а тому, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України судом першої інстанції вірно зобов'язано Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату перерахованої пенсії, починаючи з 17 квітня 2016 року.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Судом першої інстанції вказано, що виходячи з того, що відповідача звільнено від сплати судового збору, тому витрати по сплаті судового збору має бути компенсована за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги, що вищевказана норма про звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору набрала чинності лише з 01 січня 2017 року, а при виникненні спірних правовідносин та зверненні позивача до суду першої інстанції за захистом порушених прав, органи Пенсійного фонду України не були звільнені від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що відповідачем у справі є Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, судовий збір належить стягнути з Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому для забезпечення захисту прав позивача, четвертий абзац резолютивної частини даної постанови слід змінити.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - задовольнити частково.

Змінити постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року в справі № 343/2285/16-а, виклавши четвертий абзац резолютивної частини постанови в наступній редакції.

Стягнути з Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

В решті постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року в справі № 343/2285/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Постанову складено в повному обсязі 21 березня 2017 року.