Справа № 813/3136/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року справа № 813/3136/16

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представників позивача Гнатишина М.Я., Батруха Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Славського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Славське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс» звернулося до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.11.2016, просить суд:

- визнати протиправними дії Закарпатської митниці ДФС щодо затримання залізничного вагону №96359385;

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС, яка полягає у не проведенні своєчасного митного контролю, яка призвела до вимушеного простою залізничного вагону №96359385;

- зобов'язати Закарпатську митницю ДФС не чинити перешкод при подальшому транспортуванні залізничного вагону №96359385.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення ст.199 та ст.558 Митного кодексу України (далі - МК України) безпідставно затримано залізничний вагон, вантажовідправником якого є Славське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс» №96359385 з товаром - дрова паливні та не завершив у визначений законодавством строк митні формальності щодо його пропуску через митний кордон України. Також зазначає, що незважаючи на замитнення вантажу, надання відповідачу повного пакету документів, відповідач не вчинив дій щодо завершення митних формальностей та проведення митного оформлення товару у залізничному вагоні, починаючи з травня 2016 року по час розгляду справи у суді. Крім цього, відповідач порушив вимоги законодавства щодо порядку митного огляду вагонів, оскільки акт огляду залізничного вагону складений у відсутності представника позивача. Також, відповідач не врахував, що лісоматеріали, будучи органічною речовиною, під впливом зовнішніх природних чинників можуть змінювати свою вагу. Позивач вважає, що своєю протиправною бездіяльністю щодо не випуску вантажу за межі території України Закарпатська митниця ДФС завдала позивачу значних збитків, зокрема, за понаднормовий простій вагонів, які перебувають у власності залізниці.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що дії митниці щодо здійснення митного контролю залізничного вагона, документування митних правопорушень є правомірними. Вважає, що в спірному випадку є наявні ознаки порушення митних правил передбачених ст.483 МК України. Підставою для затримання вагонів, крім норм МК України слугувало також орієнтування стосовно здійснення додаткових заходів митного контролю, зокрема, на вимогу Управління СБУ в Закарпатській області у разі переміщення через митний кордон України товару - лісової продукції необхідно вжити додаткових заходів щодо перевірки законності його переміщення та провести огляд із залученням спеціалістів; лист ДФС від 14.01.2016 №67/07-70/1-22; розпорядження Закарпатської ОДА №236 від 13.05.2016, 09.06.2016, із залученням спеціалістів у галузі лісового господарства, фахівців підрозділів Закарпатської митниці ДФС та представників правоохоронних органів, проведено митний огляд. 09.06.2016 на станції Батьово здійснено зважування вказаних вагонів з товаром «дрова паливні...». Виявлена розбіжність у вагових параметрах товару, що є підставою для вжиття додаткових заходів митного контролю. Фактична маса брутто вагона №96359385 склала 62440кг, тара вагона з бруса 31200кг. Маса вантажу нетто за ПД 39000кг, а фактична маса вантажу нетто 31240кг, що є менше на 7760кг від зазначеного у товаросупровідних документах. З цих підстав вважає, що дії митниці щодо здійснення митного контролю, зазначеного залізничного вагону, документування митних правопорушень є правомірними.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просили суд позов задовольнити повністю.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що між Славським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» в особі директора Павлова В.В. (продавець) та фірмою «Пізец ГмбХ» в особі директора Франца Пізеця (покупець) укладено контракт №804/31619583/01-01/2015 від 02.01.2015, відповідно до якого продавець продає, а покупець купляє дрова паливні. Сторонами погоджено ціну товару, продовжено строк дії контракту та визначено, що деревина паливна хвойних порід поставляється позивачем на прикордонний перехід Батьово - Еперешке, країна призначення Австрія, отримувач: фірма «Пізец ГмбХ» (а.с.7-11).

На виконання вимог вказаного контракту, позивач здійснив завантаження вагону №96359385 лісопродукцією в кількості 53,80куб.м. та подав Львівській митниці ДФС вантажно-митну декларацію №209040000/2016/003600 від 23.05.2016 з товаром «Деревина паливна у вигляді колод породи ялина довжиною 3-4м діаметром 7-50см, якість деревини відповідає ГОСТу-3243-88, кривизна 10-15%, у деревині є ядра й заболонна гниль 10-30%. Завантажено у штабеля-5місць. Всього завантажено у вагон 53,80м.куб». Вказаний товар оформлений у митному відношенні за кодом УКТ ЗЕД - 0 та направлявся на адресу закордонного контрагента - фірми «Пізец ГмбХ»(Австрія) (а.с.12-13).

26.05.2016 на залізничну станцію «Батьово - Сортувальна» пункту контролю «Батьово» митного посту «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС для здійснення заходів митного контролю прибув вагон №96359385 з вантажем лісоматеріалів по митній декларації № 209040000/2016/003600 від 23.05.2016, оформленої за процедурою електронного декларування.

Для митного оформлення позивач подав митному органу всі необхідні документи. Вказана обставина не заперечується відповідачем, а тому відповідно до ч.3 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребує доказуванню.

Суд також встановив, що на дату надходження вказаного товару на Закарпатську митницю ДФС поступило орієнтування Управління СБУ в Закарпатській області від 27.04.2016 №58/14-1258 стосовно здійснення додаткових заходів митного контролю, згідно з яким на вимогу у разі переміщення через митний кордон України товару - лісової продукції необхідно вжити додаткових заходів щодо перевірки законності його переміщення та провести огляд із залученням спеціалістів (а.с.89).

Крім цього, на ризик недостовірного декларування товару «лісоматеріалів» вказувалось у листі ДФС від 14.01.2016 №67/07-70/1-22 (а.с.90).

Закарпатська ОДА прийняла розпорядження №236 від 13.05.2016 «Про митне оформлення експорту деревини паливної (код УКТ ЗЕД 4401) у Закарпатській області» стосовно необхідності вжиття додаткових заходів, спрямованих на недопущення незаконного вивезення лісоматеріалів, зокрема, стосовно необхідності отримання офіційного експертного висновку Закарпатської торгово-промислової палати (а.с.91).

Після прибуття вказаного вагону до Ужгородського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС направлено заявку стосовно скерування працівника вказаної експертної організації з метою надання методичної допомоги під час проведення митного огляду із залученням експертів для встановлення фізичних характеристик визначальних для однозначної класифікації товарів.

09.06.2016 із залученням спеціалістів у галузі лісового господарства, фахівців підрозділів Закарпатської митниці та представників правоохоронних органів, проведено митний огляд, в ході якого спеціалісти лісових господарств не змогли однозначно віднести оглянутий вантаж до категорії паливної деревини. За результатами митного огляду складено акт №305010505/2016/ЗМК-09035 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.93-94).

18.06.2016 на станції Батьово здійснено зважування вказаного вагону з товаром «дрова паливні...» за результатом якого складено акт №757 та яким встановлено, що фактична маса брутто вагона склала 62440кг., тара вагона з бруса 31000кг, маса вантажу нетто за ПД 39000кг, а фактична маса вантажу нетто 31240кг., що менша на 7760кг., ніж зазначено в товаросупровідних документах (залізничній накладній та МД) (а.с.97).

На підставі виявленої розбіжності у вагових параметрах товару, які є невідповідністю даних, отриманих під час використання технічних засобів (прилад для зважування - ваги) митного контролю, даним, що містяться у товаросупровідних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю митницею вживались додаткові заходи митного контролю.

15.06.2016 відповідач направив запит директору фірми «Пізец ГмбХ» з проханням надати інформацію про кількість очікуваного товару, а також про те, який саме товар очікується.

Згідно з отриманою відповіддю фірма «Пізец ГмбХ» в основному закуповує технологічну сировину хвойних та листяних порід для забезпечення целюлозно-паперової промисловості Австрії, а також окремі пиломатеріали та пиловочник нескорений, а отримані лісоматеріали використовуються для виробництва деревоволокнистих та деревостружкових плит), що вказувало на можливу класифікацію товару за кодом згідно з УКТ ЗЕД в товарній групі 4403 (а.с.98).

Після проведення вищевказаних заходів митного контролю для встановлення якісних характеристик товару, зокрема, таких, що вказують на наявність заборони вивезення лісоматеріалів за межі митної території України (віднесення товару до товарної групи УКТ ЗЕД 4403) як зазначає відповідач необхідно здійснити повне вивантаження залізничного вагону та проведення експертизи спеціалістами Закарпатської торгово-промислової палати.

Закарпатська митниця ДФС у відповідності до ст. 327 МК України листом від 24.11.2016 № 70-70-61/34/3194 звернулась до Закарпатської Торгово-промислової палати з проханням залучення експертів до повного митного огляду товару «деревина паливна...», з метою визначення чи відповідає переміщуваний товар відомостям заявленим в товаросупровідних документах на нього.

25.11.2016 у зоні митного контролю на відкритій території тимчасовій зоні митного контролю ФОП «ОСОБА_5.» смт. Кольчино Мукачівський район ТОВ «Закарпатоблагротехсервіс» із залученням експерта Закарпатської ТПП проведено митний огляд товару, який перебував у залізничному вагоні №96359385.

Згідно з експертним висновком Закарпатської ТПП № В-1124/3 від 25.11.16 у залізничному вагоні №96359385 згідно із зовнішнім оглядом, замірів лісоматеріалів, знаходяться лісоматеріали круглі із деревини породи ялини, розмірний склад лісоматеріалів - довжина 4,0м 3.0м, діаметр лісоматеріалів від 4см до 52см; штабель розмірами 4,0х2,08 х 8м 66,56 скл.кб.м х 0,52 34,611 щільних кб.м; штабель розмірами 3,0 х 1,939 х 5,50м 31,994 скл.кб.м х 0,56 17,916 щільних кб.м. Загальний об'єм лісоматеріалів становить 52,527кб.м, які за якісними характеристиками та розмірами відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88, код УКТ ЗЕД - 440110000. Згідно із зовнішнім оглядом, замірів лісоматеріалів встановлено, що дані лісоматеріали із деревини ялини загальним об'ємом 52,527 куб.м відповідають вимогам до дров по ГОСТ 3243-88 (а.с.126).

З метою визнання протиправною бездіяльності митного органу щодо затримки вагону, у тому числі понад граничний строк перебування у пункті пропуску через державний кордон України, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Закарпатської митниці ДФС щодо затримання залізничного вагону №96359385 на залізничній станції «Батьово» митного посту «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС, суд зазначає наступне.

Статтею 4 МК України визначено основні терміни та поняття, що вживаються в Кодексі, а саме:

- митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання;

- митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- митні формальності - це сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч. 1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ст.336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст.335 вказаного Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів/ транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до вказаного Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів;

6)перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7)проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Згідно з ч.1 ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст.335 вказаного Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені вказаним Кодексом.

Статтею 249 МК України визначено, що декларанти або уповноважені ними особи можуть бути присутніми під час митного оформлення товарів, які пред'являються ними для такого оформлення. У разі застосування заходів, передбачених ст. 338 таст. 339 вказаного Кодексу, а також на вимогу органу доходів і зборів присутність декларантів або уповноважених ними осіб під час митного оформлення є обов'язковою.

Суд критично оцінює доводи відповідача, що ним не порушено вимоги ст.338 МК України, так як огляд товару проводиться у присутності особи, яка переміщує товари (представника перевізника ПАТ «Укрзалізниця»). Суд вважає за необхідне зазначити, що приписом ст.249 МК України передбачено обов'язкову присутність декларантів або уповноважених ними осіб під час митного оформлення у разі застосування заходів, передбачених, зокрема ст.338 МК України, проте відповідач здійснив огляд товару за відсутності позивача, чим порушено його права.

Так, згідно з приписами ч.1 ст. 338 МК України огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред'явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Частиною 5 ст. 338 МК України визначено, що крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій вказаної статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених вказаним Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 338 МК України порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідач зазначив, що затримання залізничного вагону з лісоматеріалами здійснювалось на підставі ч.5 ст.338 МК України та постанови Кабінету Міністрів України №467 від 23.05.2012 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України».

Так, з метою реалізації положень ст. ст. 207, 233, 319, 320, 336, 338, 359 та 360 МК України наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316 затверджено «Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.02.2013 за №318/22850.

Відповідно до п.4.1. Розділу IV «Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» огляд проводиться відповідно до вимог ч.5 ст.338 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, та згідно з вичерпним переліком підстав для проведення огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитися огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України».

Разом з тим, відповідач посилається на п. 5 «Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» як на підставу для проведення огляду товару позивача на митному кордоні.

Згідно з п.5 «Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» такою підставою є: «Переміщення товарів за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил».

Під час судового розгляду встановлено, що товар позивача переміщувався у залізничному вагоні, та на експортовану партію товару виданий відповідний «сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій», які містилися в комплекті перевізних документів.

Разом з тим, суд зазначає, що в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу" в графі: «інформація щодо виконаних завдань та виявлених невідповідностей» зазначено: «в результаті митного огляду вантажу без його вивантаження, шляхом візуального огляду у доступних місцях, зі слів представників лісових господарств, не має можливості віднести вантаж до категорії паливної деревини».

Суд дійшов до висновку, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували обставини щодо переміщення товару позивача за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил, - як це передбачено п.5 «Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України».

Відповідач як на підставу для затримання залізничного вагону посилається також на те, що таке затримання вчинене, зокрема, і на підставі розпорядження голови Закарпатської ОДА від 13.05.2016 №236 «Про митне оформлення експорту деревини паливної (код УКТ ЗЕД 4401) у Закарпатській області». З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, вказаного Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст.7 вказаного Кодексу (а саме: встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики тощо), з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання вказаного Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з Указом Президента України від 18.03.2013 №141/2013 Міністерство доходів і зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються (п.2).

Відповідно до п.7 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 №141/2013, Міндоходів України здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Міндоходів України належать, зокрема митниці.

Пунктом 2 вказаного Положення визначено, що Міндоходів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами і дорученнями Президента України, щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу вказаних положень випливає, що Закарпатська облдержадміністрація не має повноважень на втручання в діяльність митних органів та приймати розпорядження щодо визначення порядку проведення митного контролю.

З врахуванням викладеного, суд вважає протиправними дії Закарпатської митниці ДФС щодо затримання залізничного вагону №96359385, вантажовідправником якого є Славське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс» на залізничній станції «Батьово» митного посту «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС, а тому позов в цій частині необхідно задовольнити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС, яка полягає у не проведенні своєчасного митного контролю, яка призвела до вимушеного простою залізничного вагону №96359385, суд зазначає наступне.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України визначений ст.199 МК України.

Згідно з ч.1 ст.199 МК України граничний строк перебування товарів транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п'ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Враховуючи приписи ст. 199 МК України суд зазначає, що Закарпатська митниця ДФС не здійснила визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничного вагону №96359385 через державний кордон України у строк, встановлений ст. 199 МК України.

Згідно з ст. 140 МК України час для проведення митних процедур на кордоні зазначається в Технологічній схемі прикордонно-митного контролю.

При цьому, такий час не може бути більшим, ніж зазначений у ст.199 МК України.

Безпідставними є посилання відповідача на те, що до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми ст.321 МК України, згідно з ч.4 якої граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Згідно з ст.3 МК України митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Таким чином, положення ст.321 МК України не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки призначені виключно для визначення митного режиму, а не для проведення митних формальностей.

Суд також бере доу ваги те, що перед здійсненням прикордонного митного контролю товар вже оформлено для переміщення через кордон в режимі експорт на Львівській митниці ДФС.

Відповідно до ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з ч.1 ст.255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з вказаним Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених ст.257 та ст. 335 вказаного Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті передбачено вичерпні підстави, за яких строк може бути перевищений, на час виконання відповідних формальностей.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до вимог ст. 247 МК України постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 затверджено положення про митні декларації та форми митних декларацій та Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений Міністерством фінансів України від 30.05.2012 №651.

Положення про митні декларації визначає вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними.

Відповідно до ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених вказаним Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відповідні відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Суд встановив, що митне оформлення товару у залізничному вагоні №96359385 відповідно до ВМД №/2016/003600 від 23.05.2016 розпочалося ще у травні 2016 року, проте відповідач станом на день звернення з позовом до адміністративного суду не провів митне оформлення.

Відповідно до ст. 546 МК України митниця діє відповідно до Конституції України, вказаного Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Також, чинним законодавством не встановлено обставин при наявності яких можливе продовження чи можливе недотримання строку перебування товарів у пунктах пропуску через державний кордон, передбаченого ст. 199 МК України.

Згідно з ч.3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказана норма узгоджується із встановленими у ст. 8 МК України принципами здійснення митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, спрощення законної торгівлі, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, заохочення доброчесності. Всупереч зазначеним принципам та нормам, відповідачем не вчинено дій щодо виконання мінімуму необхідних митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст.70 МК України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі Рисовський проти України вказано, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер'їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі). При цьому, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (Лелас проти Хорватії).

Отже, дії Закарпатської митниці ДФС та порушення, допущені нею, не повинні створювати негативні наслідки для позивача.

Також суд зазначає, що на час розгляду справи у суду відсутні відомості щодо вирішення питання притягнення до адміністративної відповідальності посадової особи позивача, як і відсутній обвинувальний вирок, що набрав законної сили або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами у кримінальному провадженні, а тому такі факти не можуть слугувати на підтвердження або спростування тих чи інших обставин у справі.

Таким чином, відповідач не вчинив законодавчо визначених дій щодо виконання мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

З врахуванням викладеного, суд вважає протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС щодо непроведення митних процедур щодо пропуску через державний кордон України залізничного вагону №96359385, вантажовідправником якого є Славське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс», у встановлені Митним кодексом України граничні строки перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України, а тому позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Закарпатську митницю ДФС не чинити перешкод при подальшому транспортуванні залізничного вагону №96359385, суд зазначає наступне.

21.12.2016 інспектором Закарпатської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №2402/30501/16, згідно з яким на пілставі ст. 511 МК України товар вилучений.

Згідно з ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.12.2016 про накладення арешту на майно на вантаж (лісопродукція - «деревина паливна….»), який у режимі експорт слідував до країн Європи із лісогосподарських підприємств Львівської області, зокрема і позивача, накладено арешт, а відповідна лісопродукція визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв'язку з наведеним, у задоволенні вказаної позовної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положення ст.19 Конституції України закріплене у ст. 9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням встановлених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимогинеобіхдно задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові втрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Тому, на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Закарпатської митниці ДФС щодо затримання залізничного вагону №96359385, вантажовідправником якого є Славське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс».

Визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС щодо непроведення митних процедур при пропуску через державний кордон України залізничного вагону №96359385, вантажовідправником якого є Славське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс», у встановлені Митним кодексом України граничні строки перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Закарпатської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Славського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик