Справа № 813/1141/16
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

9 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Прокопенко О.Б., -
розглянувши заяву Львівської міської ради (далі - Міськрада) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від

15 грудня 2016 року у справі за позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Міськради про визнання протиправною та скасування ухвали,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15 грудня 2016 року на підставі частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, Міськрада подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 КАС підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 212 КАС у подібних правовідносинах, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 9 та

16 червня 2015 року (справи №№ К/800/25528/15, К/800/26738/15 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Підстави для подання заяви про перегляд судових рішень, вимоги до неї та порядок її подання встановлені статтями 237, 239-2391 КАС.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Зі змісту заяви, тексту оскарженого рішення та доданих до заяви інших судових рішень висновується, що суд касаційної інстанції не інтерпретував названих у заяві норм процесуального закону, а відповідно до їх положень в кожному конкретно індивідуальному випадку з'ясовував поважність причин пропуску строку подачі касаційної скарги і необхідність відкриття касаційного провадження. Зокрема, в ситуації з оскарженим рішенням обґрунтованість підстав вказаних у заяві про поновлення строку касаційного оскарження цей суд визнав неповажними і відмовив у відкритті касаційного провадження, а у правових ситуаціях, на які робиться посилання, - навпаки поважними для відкриття касаційного провадження.

Зазначені обставини в розумінні положень пункту 2 частини першої статті 237, пункту 3 частини другої статті 239 КАС дають підстави вважати заяву необґрунтованою і такою, що унеможливлює допуск справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Львівської міської ради, про визнання протиправною та скасування ухвали для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 грудня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко