Справа № 553/287/17
Суддя: Кононенко С. Д.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/287/17
Провадження № 2-а/553/44/2017
П О С Т А Н О В А
Іменем України
10.03.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в складі:

головуючого судді Кононенка С.Д.,

при секретарі Модіній В.В.,

за участю представника позивача Курило П.М., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, в якому просить визнати п.107 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року щодо відмови в розгляді документів про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців,військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та повернення їх на доопрацювання протиправним та недійсним; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду війни 2 групи з 03 лютого 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення ( контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжити заходів до її виплати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просять в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, прийшов до висновку , що заявлені вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини , на яких грунтується її вимоги та заперечення, крім випадків , встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що з січня 1980 року по квітень 1981 року позивач проходив військову службу в обмеженому контингенті військових сил в республіці Афганістан, де під час виконання службових обов`язків в 1980 році отримав контузію та осколкові поранення голови, кінцівок та червневої порожнини.

Рішенням Центральної військово - лікарської комісії Міністерства оборони України від 15.12.2015 року протокол № 4786 наявні в мене поранення ( контузія) та захворювання були пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії .

Рішенням Полтавської МСЕК ( довідка № АВ 0188377) позивачу була призначена 2 група інвалідності з 03 лютого 2016 року, у зв`язку з наявністю поранень, контузії та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Враховуючи, що позивач отримав інвалідність внаслідок поранення, контузії, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст.ст.16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців,військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

У постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-563а14, визначено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Позивачу вперше встановлено другу групу інвалідності, внаслідок поранень, контузії та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах де велись бойові дії з 03 лютого 2016 року, саме з цієї дати він має право на отримання одноразової грошової допомоги (ОГД ).

Заява позивача ОСОБА_1 про виплату ОГД разом з приєднаними документами, подана до Полтавського ОВК, була скерована до Міністерства оборони України з клопотанням військового комісара про проведення виплати мені ОГД в сумі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.

Комісія МО України ( протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року № 58 (п.107), розглянувши подані документи, прийняла рішення про повернення документів до Полтавського обласного військового комісаріату без розгляду на доопрацювання.

Висновок Комісії про направлення на доопрацювання документів обґрунтовано тим, що в поданих матеріалах відсутні документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою № 975 від 25 грудня 2013року.

Вважаю вказане рішення комісії є протиправним з наступних причин :

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим вказаною постановою.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Як встановлено в судовому засіданні позивачем на розгляд комісії МО України було подано :

- копія довідки МСЕК № АВ 0188377;копія паспорта; копія ІПН; копія військового квитка;копія витягу з протоколу засідання ЦВЛК № 4786;копія висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2377/Ж ;довідка про відкриття рахунку;

Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом МО України № 402 2008 року, передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Пунктом 21.5 вказаного Положення передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються у таких формулюваннях: "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії.

"Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення (п. в).

Таким чином, Витяг із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 15.12.2015р. №4786, в якому зазначено: «Поранення ( контузія), так, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії», а також Акт судово - медичного дослідження (обстеження) №1477 2377/Ж від 02.12.2015 року, згідно якого наявні в мене на тілі шрами та рубці утворились внаслідок вогнепальних поранень, отриманих в 1980 році, засвідчили відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними документами, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання

Всі ці документи були долучені до поданої ним заяви про виплату одноразової грошової допомоги, та свідчать про причинний зв`язок отриманих поранень із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Таким чином, позивачем при зверненні до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги було подано всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку, затвердженого постановою № 975.

Аналогічна правова позиція викладена в низці судових рішень з тотожних спорів, які набрали законної сили, в тому числі в постановах Харківського апеляційного адміністративного суду у справах 552/5023/16-а від 17.01.2017 року, 816/1289/16 від 10.01.2017 року та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року у справі 2-а-1626/12/1370, де зазначено, що документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами.

З огляду на викладене висновок комісії МО України, що ОСОБА_1 не було подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження не відповідає дійсності та е протиправним.

Разом з цим, законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби.

Так, пунктом 12 Порядку № 975 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Полтавським обласним військовим комісаріатом було направлено до Мінборони всі необхідні документи для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, з клопотанням про її призначення.

Проте, МО України рішення про виплату чи про відмову у здійсненні свиплати допомоги прийнято не було, натомість, безпідставно повернуто документи на доопрацювання.

Про порушення своїх прав позивач дізнався в вересні 2016 року з листа Полтавського ОВК від 13 вересня 2016 року вих.№ 10/706.

Закріплений у Кодексі адміністративного судочинства України принцип інстанційної підсудності розмежовує справи, підвідомчі адміністративним судам, у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами. Відповідно до статей 18, 19, 20 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено предметну, територіальну та інстанційну підсудність.

Предметна підсудність адміністративних справ визначена статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат працездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

В той же час, стаття 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", із посиланням на яку позивач просить зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу, визначає, зокрема, підстави соціального захисту військовослужбовців, інвалідність яких настала після звільнення із служби.

Оскільки позивачем заявлено позов щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, виплата якої передбачена ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка відноситься до соціальних виплат, даний спір згідно визначеної пунктом 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України предметної підсудності, підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати п.107 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року щодо відмови в розгляді документів про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців,військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та повернення їх на доопрацювання протиправним та недійсним; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду війни 2 групи з 03 лютого 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення ( контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжити заходів до її виплати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,6,9, 11, 18, 71 ч. 2, 94, 99, 158-163 КАС України, ст.ст.16,16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати п.107 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року щодо відмови в розгляді документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців,військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та повернення їх на доопрацювання протиправним та недійсним.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду війни 2 групи з 03 лютого 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення ( контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжити заходів до її виплати.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. Д. Кононенко