Справа № 809/1467/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р. Справа № 809/1467/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Фітель В.С.,

за участю:

представника позивача - Кузюка Ю.І.

представників відповідача - Мельника Р.Я., Пазинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття", вул. Майданська, 5, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405

до відповідача: Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області, вул. Визволення, 2, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78400

про визнання дій протиправними щодо відмови у списанні безнадійного податкового боргу та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа № 809/1467/15 за позовом ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у списанні безнадійного податкового боргу та зобов'язання списати такий борг, у тому числі нараховану пеню та штрафні санкції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками розгляду заяви від 15.09.2014 року за № 1727-юр , відповідач протиправно, в порушення вимог Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за № 577 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за № 1844/24376, відмовив ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" у списанні безнадійного податкового боргу, у тому числі штрафних санкцій та пені нарахованих на податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень за № /0, № /0 від 09.01.2004 року та за № /0, № /0 від 04.04.2003 року згідно листа від 16.03.2015 року за № 815/10/09-09-23-018/201.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача проти заявленого позову заперечили з підстав наведених в письмовому запереченні, яке міститься в матеріалах справи (а.с.40-41). Просили суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

15.09.2014 року ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" звернулося до відповідача із заявою за № 1727-юр про списання безнадійного податкового боргу за платежем акцизний збір за квітень-грудень 2002 року в сумі 75188870,00 грн. та за січень 2003 року в сумі 8730242,52 грн., визначений податковими повідомленнями-рішеннями за № /0, № /0 від 09.01.2004 року та за № /0, № /0 від 04.04.2003 року (а.с.8-9).

Згідно листа від 16.12.2014 року за № 2330-юр, позивач звернувся до відповідача з проханням надати інформацію про результати розгляду заяви ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" за № 1727-юр від 15.09.2014 року (а.с.10).

У зв'язку із ненаданням відповіді, ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" повторно звернулося до відповідача із листом від 25.02.2015 року за № 286-юр, про необхідність розгляду заяви позивача про списання безнадійного податкового боргу за № 1727-юр від 15.09.2014 року та повідомлення ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" про результати такого розгляду (а.с.11).

Листом від 16.03.2015 року за № 815/10/09-09-23-018/201 відповідач відмовив ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" у списанні безнадійного податкового боргу так як вказана заява є передчасною (а.с.12-13).

Водночас судом встановлено, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 2а-3025/11/0970 за позовом ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" до Надвірнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо відмови ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" у списанні безнадійного податкового боргу, а також штрафних санкцій та пені нарахованих на податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 09.08.2002 року, № /0, № /0 від 09.01.2004 року, № /0, № /0 від 04.04.2003 року та зобов'язання відповідача списати безнадійний податковий борг ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" з акцизного збору, а також штрафні санкції та пеню нарахованих на податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 09.08.2002 року, № /0, № /0 від 09.01.2004 року, № /0, № /0 від 04.04.2003 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року (а.с.165-171), позов задоволено. Визнано протиправними дії Надвірнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області щодо відмови Публічному акціонерному товариству "Нафтохімік Прикарпаття" у списанні безнадійного податкового боргу, а також штрафних санкцій та пені нарахованих на податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 09.08.2002 року, № /0, № /0 від 09.01.2004 року та № /0, № /0 від 04.04.2003 року; зобов'язано Надвірнянську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області списати безнадійний податковий борг Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" з акцизного збору, а також штрафні санкції та пеню нарахованих на податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 09.08.2002 року, № /0, № /0 від 09.01.2004 року та № /0, № /0 від 04.04.2003 року. На підставі частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення набрало законної сили 17.11.2016 року.

Суд зазначає, що позовні вимоги викладені ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" в адміністративній справі № 2а-3025/11/0970 та в даній адміністративній справі № 809/1467/15 спрямовані на захист одного і того ж порушеного права, оскільки предмет розглядуваної адміністративної справи № 809/1467/15 охоплений позовними вимогами, заявленими в справі № 2а-3025/11/0970. В той же час, зазначені позови подані з різних підстав - відмов в задоволенні заяв про списання безнадійного податкового боргу.

Згідно приписів частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у розгляді даної справи не підлягає доказуванню набуття спірним грошовим зобов'язанням статусу безнадійного податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями за № /0, № /0 від 09.01.2004 року та за № /0, № /0 від 04.04.2003 року.

Суд зазначає, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" чинними на час виникнення спірних правовідносин, Податковим кодексом України та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податку, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за № 577 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за № 1844/24376.

Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

За змістом приписів підпункту 18.2.1. пункту 18.2. статті 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Під терміном "безнадійний" слід розуміти податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом (підпункт "в" підпункту 18.2.1. пункту 18.2. статті 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Підпунктом 15.1.1. пункту 15.1. статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначений строк позовної давності в 1095 календарних днів.

Відповідно до положень підпункту 15.2.1. пункту 15.1. статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", граничні строки стягнення податкового боргу - у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Враховуючи вказане, з системного аналізу вищенаведених норм податкового законодавства, що діяло до 31.12.2010 року вбачається, що списанню підлягає податковий борг платника податків, юридичної особи, щодо якого минув термін позовної давності - 1095 календарних днів, що починає обчислюватись з моменту узгодження даного податкового зобов'язання.

Податковим кодексом України (який набрав чинності на час звернення позивача до відповідача із заявою щодо списання податкового боргу) положення щодо списання податкового боргу врегульовано наступним чином.

Так, відповідно до пункту 101.1. статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

За визначенням, наведеним у підпункті 101.2.3. пункту 101.2. статті 101 Податкового кодексу України, безнадійний податковий борг - це, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Строки давності та їх застосування визначено статтею 102 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 102.1. якої контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4. статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведені норми Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Податкового кодексу України є такими, що кореспондуються та встановлюють строк стягнення податкового зобов'язання, порядок визначення та списання безнадійного податкового боргу.

Згідно пункту 101.5. статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм списання безнадійного податкового боргу регламентований Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податку, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за № 577 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за № 1844/24376 (надалі - Порядок).

У відповідності до підпункту 3 пункту 2.1. Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

Розділом IV Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податку визначено процедуру прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу, зокрема. У випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів (пункт 4.2. Порядку).

Згідно пункту 4.3. Порядку, в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

У відповідності до пункту 4.4. Порядку структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення (пункт 4.5. Порядку).

З огляду на вищенаведені норми матеріального права та з врахуванням того, що спірна сума грошового зобов'язання за платежем акцизний збір за квітень-грудень 2002 року в розмірі 75188870,00 грн. та за січень 2003 року в розмірі 8730242,52 грн., визначена податковими повідомленнями-рішеннями № /0, № /0 від 09.01.2004 року та № /0, № /0 від 04.04.2003 року є безнадійним податковим боргом, що встановлено судовим рішенням у справі № 2а-3025/11/0970, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у списанні такого боргу за наслідками розгляду заяви ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" від 15.09.2014 року за № 1727-юр є протиправними.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність своїх дій щодо відмови у списанні безнадійного податкового боргу, а ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" належно використано право звернення до органу доходів і зборів так як на час звернення платника до контролюючого органу із заявою за № 1727-юр від 15.09.2014 року строк давності щодо стягнення спірного податкового боргу сплинув, у зв'язку з чим останній підлягав списанню як безнадійний.

Разом з тим суд зазначає про безпідставність позовних вимог в частині зобов'язання відповідача списати безнадійний податковий борг ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" за платежем акцизний збір за квітень-грудень 2002 року в розмірі 75188870,00 грн. та за січень 2003 року в розмірі 8730242,52 грн., а всього разом 83919112,52 грн., оскільки обов'язок щодо списання зазначеної суми, включаючи штрафні санкції та пеню, покладено на контролюючий орган постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 року у справі № 2а-3025/11/0970, яка набрала законної сили.

Приписами частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суд звертає увагу, що наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов'язковості (що передбачає обов'язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов'язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочної особи.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов до переконання, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області щодо відмови Публічному акціонерному товариству "Нафтохімік Прикарпаття" у списанні безнадійного податкового боргу, який виник за податковими зобов'язаннями з акцизного збору за квітень-грудень 2002 року у загальній сумі 83 919 112, 52 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 21.03.2017.