Справа № 162/12/17, 2-а/162/48/2017
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року № 876/2221/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Большакової О.О.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2017 року у справі №162/12/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2017 ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - Управління), просила визнати протиправними дії Управління щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років; зобов'язати Управління провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням її на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 23.01.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23.01.2017 та відмовити в заявлених позовних вимогах. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачу пенсія за віком призначена з 01.10.1991 відповідно до Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення в СРСР», із зниженням пенсійного віку відповідно до чинного законодавства на той час та перерахована з 01.01.2004 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Апелянт вказує, що стаття 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормовий стаж. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12.01.2005 встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок. Оскільки пенсія позивачу перерахована відповідно до вказаного закону і перерахунки пенсії проводились згідно норм цього закону, то і вказані підвищення до пенсії здійснювались за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.01.1993 (а.с.3), отримує пенсію за віком з 01.10.1991.

12.12.2016 ОСОБА_3 звернулася до Управління із заявою в якій вказала, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі просила провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону (а.с.10).

Листом Управління від 19.12.2016 №684/4-01 в такому перерахунку відмовлено та вказано, що п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується лише при обчисленні розміру пенсії за нормами п.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого чинним законодавством не передбачено (а.с.11).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_3 звернулася із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Таким чином, вказані норми надають право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом - Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним - Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, (далі - Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 3 ст.55 Закону №796-XII встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, вказані законодавчі положення визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Водночас порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону №1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону №1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону №796-ХІІ.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

При цьому, правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону №1788-XII, Закону №1058-IV є обов'язком саме відповідача.

Верховний суд України у постанові від 07.07.2015 (справа 754/12702/14-а), вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами попередніх інстанції норм статті 56, 57 Закону №796-XII та частини другої статті 27 Закону № 1058-IV, висловив правову позицію щодо права застрахованої особи-постраждалої від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якій нарахована пенсія відповідно до Закону № 1058-IV, на обрання умов, норм і порядку пенсійного забезпечення відповідно Закону № 796-ХІІ, зокрема на перерахунок пенсії відповідно до статті 56 цього Закону. Це право, на думку Верховного Суду України, підлягає реалізації відповідно до статті 27 Закону №1058-IV.

Окрім того, у постанові від 20 вересня 2016 (справа 1601/12900/12) Верховний суд України зазначив, що особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію на умовах визначених, зокрема положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок такої має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, але не вище 75 відсотків заробітку.

Водночас, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції невірно визначив дату з якої слід провести позивачу перерахунок пенсії, оскільки позивач має право на збільшення пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII, починаючи з часу звернення до відповідача з відповідною заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення, тобто із 12.12.2016 року.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Щодо судових витрат, то з врахуванням положень ст.94 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на користь ОСОБА_3 640 грн. (шістсот сорок гривень) сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2017 року у справі №162/12/17 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 12 грудня 2016 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на користь ОСОБА_3 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

О.О. Большакова

Повний текст Постанови складено 21.03.2017р.