Справа № 4962/11/2170
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2011 р. Справа № 2-а-4962/11/2170
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Рефлер Ю.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест 1966" до Херсонської обласної ради про визнання незаконною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Турінвест 1966" (далі - позивач) звернулося з позовом до Херсонської обласної ради (далі - відповідач) про визнання незаконною бездіяльності щодо не створення органу приватизації та затвердження програми приватизації відповідно до ч.7 ст.7 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст.4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" при приватизації (відчуженні) комунального майна в період з 2008 року по сьогоднішній день, зобов'язати відповідача створити орган приватизації та затвердити відповідну програму приватизації.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.04.2009 р. Херсонською обласною радою було прийнято рішення № 941 "Про відчуження майна цілісного майнового комплексу об'єкта спільної власності територіальних громад області автотранспортного державного підприємства обласної державної адміністрації", на підставі якого проведено аукціон та 15.09.2009 р. між Херсонською обласною радою та ТОВ "Турінвест 1966" укладено договір купівлі продажу. За позовами прокурора Херсонським окружним адміністративним судом та Господарським судом Херсонської області скасовано рішення Херсонської обласної ради № 941 та визнано договір купівлі-продажу недійсним. Підставами для задоволення позовних вимог стало не дотримання відповідачем вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств", а саме: не створення органу приватизації та програми приватизації. Така бездіяльність Херсонської обласної ради щодо не створення органу приватизації та програми приватизації носить масовий характер, оскільки протягом 2009 року були реалізовані і інші об'єкти малої приватизації. Ці незаконні дії відповідача в майбутньому призведуть до значних матеріальних витрат з боку держави.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, направив до суду заперечення на позов. У запереченнях зазначив, що судовими рішеннями Херсонського окружного адміністративного суду та Господарського суду Херсонської області встановлено порушення Херсонською обласною радою Закону України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", у зв'язку з цим та вимогами ч.1 ст.72 КАС України вказані обставини не доказуються при розгляді інших справ. 01.07.2011 р. Херсонською обласною радою прийнято рішення № 229 "Про програму приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області на 2011-2014 роки" та № 230 "Про внесення змін до Положення комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації об'єктів соціально-культурного і комунального призначення Херсонської обласної ради", яким покладено здійснення функцій органу приватизації майна, що перебуває у комунальній власності, на комунальну установу з капітального будівництва та експлуатації об'єктів соціально-культурного і комунального призначення Херсонської обласної ради.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку по необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Статтею 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання; вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів в установленому законом порядку; вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно ч.7 ст.7 Закону України "Про приватизацію державного майна" продаж майна, що є у комунальній власності, здійснюють органи, створювані відповідними місцевими радами. Зазначені органи діють у межах повноважень, визначених відповідними місцевими радами, та є їм підпорядкованими, підзвітними і підконтрольними.

Абзацом 3 статті 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" визначено, що продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими Радами.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом; викупу.

Судом встановлено, що на підставі вказаних норм Законів України Херсонською обласною радою 01.07.2011 р. прийнято рішення № 229 "Про програму приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області на 2011-2014 роки" та № 230 "Про внесення змін до Положення комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації об'єктів соціально-культурного і комунального призначення Херсонської обласної ради".

Пунктом 1 рішення № 230 внесено зміни до Положення комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації об'єктів соціально-культурного і комунального призначення Херсонської обласної ради та викладено пункт 4.4 у додатку до Статуту у новій редакції: установа за погодженням з власником майна має право продавати, обмінювати і передавати іншим підприємствам, організаціям та установам, обмінювати, здавати в оренду, надавати в тимчасове користування належні йому споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу, здійснювати функції органу приватизації за дорученням обласної ради.

Тобто, доводи позивача про не створення Херсонською обласною радою органу приватизації та не затвердження програми приватизації є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що предметом позову ТОВ "Турінвест 1966" є визнання бездіяльності Херсонської обласної ради щодо не створення з 2008 року по теперішній час органу приватизації, при цьому позивач посилається на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.09.2010 р. та Господарського суду Херсонської області від 13.12.2010 р., яким встановлено порушення відповідачем вимог ст.7 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а саме: не затвердження програми приватизації та органу приватизації.

Суд вказує на те, що позивач фактично обґрунтовує зміст позовних вимог тими обставинами, які вже встановлені вищевказаними рішеннями судів, а згідно ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Слід зазначити, що виявлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ч.3 ст.2 КАС України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Оскільки судом не встановлено порушень відповідачем вимог законодавства, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 К АС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест 1966" до Херсонської обласної ради про визнання незаконною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 грудня 2011 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 5.5