Справа № 2а/2570/3947/2012
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Чернігів Справа № 2а/2570/3947/2012

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Вовк К.В., Лутченко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України у Чернігівській області про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2012 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування наказу управління державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області (далі - управління ДССЗЗІ України в Чернігівській області, відповідач) від 04.10.2012 № 54-ОС про накладення дисциплінарного стягнення, визнання незаконним та скасування наказу управління державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 04.10.2012 № 55-ОС про звільнення зі служби, поновлення на роботі ОСОБА_1, стягнення з управління державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.10.2012 по день поновлення на роботі.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2013, залишеної в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалю Вищого адміністративного суду України від 18.02.2017 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення судів першої та другої інстанції було задоволено, скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом голови Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 26.01.2007 № 11-ОС його з 01.01.2007 прийнято на службу за контрактом осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Наказом начальника Управління Держспецзв'язку в Чернігівської області від 04.10.2012 № 54-ОС на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, а наказом начальника Управління Держспецзв'язку в Чернігівської області від 04.10.2012 № 55-ОС позивача було звільнено зі служби. Позивач не згодий з даними наказами та вважає, що вони підлягають скасуванню, у зв'язку з тим, що накази про накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення його зі служби виносилися неуповноваженою на те особою.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали наявні в матеріалах справи свої письмові заперечення (а.с. 53-57), в яких зазначено, що між управлінням Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області в особі начальника управління Назарука В.Д., з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, укладено контракт про проходження служби у Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Відповідно до зазначеного контракту, позивач зобов'язався проходити службу за контрактом осіб рядового і начальницького складу, сумлінно виконувати вимоги Дисциплінарного статуту державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, нормативно-правових актів адміністрації Держспецзв'язку, інших актів законодавства, службові обов'язки, накази (розпорядження) начальників.

При проведенні службового розслідування було встановлено, шо має місце систематичне невиконання умов контракту ОСОБА_1

Підставою для проведення службового розслідування був лист управління служби Безпеки України в Чернігівській області та рапорт безпосереднього керівника позивача.

Наказом начальника Управління Держспецзв'язку в Чернігівській області від 04.10.2012 № 55-ОС позивача було звільнено на підставі підпункту 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою начальницького складу.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між управлінням Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області в особі начальника управління Назарука В.Д., з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, укладено контракт про проходження служби у Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України особами рядового і начальницького складу (а.с. 9-10).

Наказом голови Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 26.01.2007 № 11-ОС ОСОБА_1 з 01.01.2007 прийнято на службу за контрактом осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (а.с. 8).

На підставі інформації, викладеної в рапорті начальника 3 відділу майора Держспецзв'язку Макаренка Сергія Олександровича, який міститься в матеріалах справи та повідомлення Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 26.09.2012, наказом начальника Управління від 26.09.2012 № 35 призначено службове розслідування по факту встановлення вимог чинного законодавства, які були порушені.

За результатами проведеного службового розслідування було складено акт про результати службового розслідування по факту встановлення вимог чинного законодавства, які було порушено від 28.09.2012 № 51/5-651 (а.с. 58-63) та встановлено, що має місце систематичне невиконання умов контракту ОСОБА_1 Позивач ознайомився з актом про результати службового розслідування, проте від підпису про ознайомлення відмовився.

Наказом начальника Управління Держспецзв'язку в Чернігівської області від 22.02.2012 № 7-ОС на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, наказом від 10.05.2012 № 18-ОС ОСОБА_1 оголошено попередження про неповну службову відповідність.

Наказом начальника управління Держспецзв'язку в Чернігівської області від 04.10.2012 № 54-ОС на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби (а.с. 11).

Наказом начальника управління Держспецзв'язку в Чернігівської області від 04.10.2012 № 55-ОС ОСОБА_1 звільнено із служби у запас Збройних Сил України за підпунктом шість пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу (а.с. 12).

Зважаючи на встановлені ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.02.2017 (а.с. 186-189) недоліки попередніх судових рішень, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст. 15 Дисциплінарного статуту Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного правопорушення, вчиненого особою рядового або начальницького складу начальник має право призначити службове розслідування.

Пунктом 2.1. Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 28 квітня 2009 року № 90 визначено, що підставами для призначення службового розслідування можуть бути факти: систематичного невиконання умов контракту особою рядового чи начальницького складу Держспецзв'язку (двічі та більше фактів протягом року), а саме: невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку вимог чинного законодавства, наказів (розпоряджень) начальників, що негативно вплинуло на стан виконання завдань, покладених на Держспецзв'язку, заподіяло шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; недотримання чи неналежного дотримання особою рядового чи начальницького складу Держспецзв'язку службової дисципліни; недотримання особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку вимог чинного законодавства, що призвело до розголошення державної таємниці, втрати її матеріальних носіїв та інших правопорушень у сфері охорони державної таємниці; порушення особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку вимог чинного законодавства, що регулює порядок поводження зі службовою інформацією, та іншою інформацією з обмеженим доступом, вимоги щодо захисту якої встановлено законодавством, розголошення або втрати її матеріальних носіїв, а також втрати службового посвідчення особи рядового чи начальницького складу Держспецзв'язку або особистої металевої печатки; порушення особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку вимог чинного законодавства у сфері організації та забезпечення безпеки спеціальних видів зв'язку; порушення особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку порядку зберігання, носіння, використання та застосування зброї; порушення особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку порядку несення служби з охорони об'єктів і майна Держспецзв'язку, що призвело до тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків; дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої за участю осіб рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, які керували транспортними засобами Держспецзв'язку; надзвичайних подій, у тому числі пожеж на об'єктах Держспецзв'язку; вчиненню особою рядового чи начальницького складу Держспецзв'язку корупційного правопорушення (за поданням керівника спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції) за рішенням Голови Держспецзв'язку, начальників (керівників) регіональних органів, територіальних підрозділів, закладів та установ Держспецзв'язку з метою виявлення причин та умов, що сприяли правопорушенню.

Відповідно до пункту 2.2. вищезазначеної інструкції, підставою для призначення службового розслідування може бути інформація, викладена у рапортах, заявах, скаргах осіб рядового і начальницького складу, державних службовців та працівників Держспецзв'язку, матеріалах перевірок (інформація, одержана за результатами заходів контролю), письмових зверненнях громадян України, повідомленнях правоохоронних органів, органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їхніх посадових осіб, об'єднань громадян, а також опубліковані засобами масової інформації інформативні дані про події, що потребують з'ясування обставин, за яких вони сталися.

Пунктом 28 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу (надалі - Положення), затвердженим постановою КМ України від 27.12.2006 № 1828 (чинного на момент спірних правовідносин) за порушення службової дисципліни на осіб рядового і начальницького складу можуть накладатися дисциплінарні стягнення у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України визначено, що на осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення зі служби.

Відповідно до частини третьої статті 14 вищезазначеного статуту дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення зі служби, пониження в посаді, пониження у спеціальному званні на один ступінь накладаються начальниками, яким надано право відповідно прийняття на службу до Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Відповідно до статті 17 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про правопорушення стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом вчинення правопорушення службового розслідування, на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладене не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

З матеріалів справи вбачається, що дисциплінарне стягнення накладене на позивача на підставі акту про результати службового розслідування від 28.09.2012 № 51/5-651 дск.

Зазначений акт містить перелік раніше накладених на позивача дисциплінарних стягнень і відомості щодо проведеного 15.08.2012 відносно позивача останнього службового розслідування з приводу допущених ним порушень.

В той же час акт службового розслідування від 28.09.2012 № 51/5-651 дск не містить відомостей, щодо якого саме дисциплінарного правопорушення воно проведено і який саме новий дисциплінарний проступок вчинив позивач.

У відповідності до підпункту 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1828) особа рядового і начальницького складу може бути звільнена зі служби лише за новий проступок, вчинений після застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи, а саме довідки про дисциплінарні стягнення ОСОБА_1 від 21.01.2013, вбачається, що позивача звільнено за новий проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення (а.с. 73).

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України з'ясовано, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення неуповноваженою особою, з огляду на таке.

Згідно абз. 4 п. 92 Положення № 1828, у редакції, чинній на час звільнення позивача, звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби здійснюється начальником, до повноважень якого належить прийняття цих осіб на службу відповідно до займаних ними посад або посад, за якими вони зараховані у розпорядження.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2007 прийнято на службу за контрактом осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України головою Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (а.с. 8). А звільнений позивач начальником управління Держспецзв'язку в Чернігівської області (а.с. 11, 12), який з огляду на зміст абз. 4 п. 92 Положення № 1828 не мав на це повноваження.

Крім того, із змісту п. 3.8. Положення про регіональний орган Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженого наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 17.08.2012 № 450, у редакції, чинній на час звільнення позивача, яким встановлено виключний перелік прав начальника регіонального органу, вбачається, що останній не мав права видавати оскаржувані накази про звільнення позивача зі служби, а лише мав право згідно пп. 3.8.4. та 3.8.5. Положення № 450 порушити перед головою Держспецзв'язку клопотання про накладення на позивача дисциплінарних стягнень та у межах наданих повноважень звільнити з посади (тобто на виконання наказу вищестоячого начальника).

Відповідно до пункту 37 Положення № 1828, право підписання контракту від імені Адміністрації Держспецзв'язку або підпорядкованого органу мають: Голова Держспецзв'язку - з особами, які призначаються на посади заступників Голови Держспецзв'язку, та особами, які приймаються на службу на посади (мають намір продовжити службу на посадах), за якими штатним розписом передбачені спеціальні звання полковника Держспецзв'язку, генерал-майора Держспецзв'язку або генерал-лейтенанта Держспецзв'язку; заступники Голови Держспецзв'язку - з випускниками спеціалізованих навчальних закладів; начальники, до повноважень яких належить прийняття на службу або призначення на посади, за якими штатним розписом передбачені спеціальні звання осіб рядового, молодшого, середнього та старшого начальницького складу (крім полковника) Держспецзв'язку - з особами, які приймаються на службу на зазначені посади (мають намір продовжити службу на цих посадах); ректори (начальники) спеціалізованих навчальних закладів - з особами, прийнятими до цих закладів.

Посилання відповідача на пункт 37 Положення № 1828 є безпідставними, оскільки у ньому йдеться про те, хто має право підписання контракту від імені Адміністрації Держспецзв'язку або підпорядкованого органу, а не встановлює перелік посад тих, до повноважень кого належить прийняття осіб на службу (як того вимагає абз. 4 п. 92 Положення № 1828).

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не спростовано встановлені судом обставини та не доведено правомірності оскаржуваних наказів, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд звертає увагу на те, що згідно постанови Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-511цс16 за позовом до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, встановлено, що змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції, з неправомірними висновками якого помилково погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що позивач був зареєстрований у районному центрі зайнятості як безробітний, отримував допомогу, у зв'язку із чим сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає зменшенню на суму одержаної допомоги по безробіттю. При цьому, дослідивши зміст ст. 235 КЗпП України, Верховний Суд зазначив, що Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

У свою чергу, розмір середнього заробітку працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Так, згідно довідки управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 09.03.2017 № 2 (а.с. 214), за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням, середньоденна заробітна плата складає 2684,69 грн. Відповідно до розрахунку середнього грошового забезпечення від 09.03.2017 № 3 (а.с. 213) середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 04.10.2012 по 13.03.2017 становить 143068,00 грн.

Верховний Суд України в абзаці 6 п. 6 постанови Пленуму від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Пунктами 2 та 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ управління державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 04.10.2012 № 54-ОС про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати наказ управління державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 04.10.2012 № 55-ОС про звільнення зі служби ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на роботі з 04.10.2012.

Стягнути з управління державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області (вул. Шевченка, 28, м. Чернігів, 14013, код 34759704) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.10.2012 по 13.03.2017 в розмірі 143068 (сто сорок три тисячі шістдесят вісім) грн.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Відповідно до статей 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан