Справа № 554/10856/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 р. Справа № 554/10856/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 18.01.2017р. по справі № 554/10856/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій та рішень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати рішення та дії відповідача щодо призупинення виплати їй пенсії за віком в період з 20.08.2016 по 15.09.2016 року та її повернення в сумі 7094 грн. 55 коп. як переплаченої неправомірними, а призначена і виплачена їй за цей період пенсія за віком в сумі 7094,55 грн. такою, що не підлягає поверненню.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.01.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії та рішення, оформлене листом №505/Г-17/2 від 08.12.2016 року Полтавського об'єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області щодо призупинення виплати ОСОБА_2 пенсії за віком в період з 20.08.2016 по 15.09.2016 року та її повернення в сумі 7094 грн. 55 коп. як переплаченої.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області припинити утримання з ОСОБА_2 пенсії за віком в період з 20.08.2016 по 15.09.2016 року в сумі 7094 грн. 55 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 18.01.2017 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.10.2016 року) з 20.08.2016 року перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та по 15.09.2016 року отримувала пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в сумі 7094,55 грн. (а.с.8-10).

08.12.2016 року Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області листом №505/Г-17/2 повідомлено ОСОБА_2 про призупинення виплати пенсії за віком з 20.08.2016 року та про необхідність повернення на рахунок Пенсійного Фонду України переплату пенсії в сумі 7094,55 грн., посилаючись на ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки у цей період позивач працювала суддею Апеляційного суду Полтавської області (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилався відповідач, в частині припинення пенсійних виплат суддям, які продовжують працювати, визнана неконституційною, тому не підлягає застосуванню, а зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера при отриманні пенсії, проте такі докази у справі відсутні. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 20.08.2016 року була призначена пенсія за віком.

У період з 20.08.2016 року по 15.09.2016 року позивач отримувала пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач призупинив виплату позивачу пенсії у період з 20.08.2016 року по 15.09.2016 року, оскільки позивач у вказаний період продовжувала працювати суддею Апеляційного суду Полтавської області.

Колегія суддів вважає правомірними дії відповідача щодо призупинення позивачу виплати пенсії у період з 20.08.2016 року по 15.09.2016 року, з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2016 року, внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема абзаци другий і третій частини першої вказаної статті викладено у такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Отже, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" призначені пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

Таким чином, враховуючи, що позивач у період з 20.08.2016 року по 15.09.2016 року працювала на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" підстави для виплати їй у цей період пенсії відсутні.

Висновки суду першої інстанції, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилався відповідач, в частині припинення пенсійних виплат суддям, які продовжують працювати, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнано неконституційною, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказаним Рішенням Конституційного Суду України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: - частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII; - абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII; - пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Між тим, приписи ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пп. 2 п.22 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911, яким внесено зміни до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 не були визнані неконституційними, а тому такі приписи підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу відповідно до ст. 47 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в період з 20.08.2016 року по 15.09.2016 року, а тому вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо призупинення виплати пенсії у вказаний період є такими, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дій та рішення відповідача щодо повернення виплаченої позивачу пенсії в сумі 7094 грн 55 коп., як переплаченої, виходячи з наступного.

Листом Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за №505/Г-17/2 від 08.12.2016 року повідомлено ОСОБА_2 про необхідність повернення на рахунок Пенсійного Фонду України переплати пенсії в сумі 7094,55 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення або дії суб"єкта владних повноважень прийняті або вчинені під час виконання вланих управлінських функцій.

Між тим, лист відповідача за №505/Г-17/2 від 08.12.2016 року не є по своїй суті рішенням або дією суб'єкту владних повноважень, оскільки не містить у собі владних приписів до позивача обов'язкових для виконання. Вказаний лист містить пропозицію щодо повернення переплати пенсії, отже має рекомендаційний характер та не містить у собі обов'язкових до виконання приписів.

Таким чином, лист №505/Г-17/2 від 08.12.2016 року не є рішенням суб'єкту владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним рішення Полтавського об'єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області, оформлене листом №505/Г-17/2 від 08.12.2016 року є помилковими, а позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Також, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо зобов'язання Полтавське об'єднане управління пенсійного фонду України Полтавської області припинити утримання з ОСОБА_2 пенсії за віком в період з 20.08.2016 по 15.09.2016 року в сумі 7094 грн. 55 коп., оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що на час звернення позивача до суду з вказаним позовом відповідачем було прийнято рішення або вчинялися дії щодо утримання з ОСОБА_2 пенсії за віком в період з 20.08.2016 по 15.09.2016 року в сумі 7094 грн. 55 коп.

Колегія суддів зазначає, що на вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем надано рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії у розмірі 7094 грн. 55 коп., яке було прийнято 19.01.2017 року, тобто після звернення позивача до суду та прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Відповідно до 4 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів під час апеляційного розгляду справи не може перевіряти рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії у розмірі 7094 грн. 55 коп., яке було прийнято 19.01.2017 року на відповідність приписам законодавства, оскільки такі позовні вимоги не були заявлені позивачем в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо зобов'язання Полтавське об'єднане управління пенсійного фонду України Полтавської області припинити утримання з ОСОБА_2 пенсії за віком в період з 20.08.2016 по 15.09.2016 року в сумі 7094 грн. 55 коп.

За таких обставин, через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 18.01.2017р. по справі № 554/10856/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій та рішень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 21.03.2017 р.