Справа № 295/13431/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кузнєцов Д.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"23" березня 2017 р. Справа № 295/13431/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "30" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовом, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині припинення виплати йому довічної пенсії за вислугу років, як ветерану служби цивільного захисту неправомірними та зобов'язати відповідача відновити з 01 червня 2015 року виплату довічної пенсії за вислугу років як ветерану служби цивільного захисту, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та продовжити її виплату.

Ухвалою Богунського районного суду від 30.01.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити виплату позивачу пенсії за вислугу років за період із 01 червня 2015 по 19 квітня 2016 року залишено без розгляду.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2017 року позов задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині припинення виплати ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" протиправними.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити із 20 грудня 2016 року виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виплата пенсії поновленню не підлягає на підставі Закону № 901-VIII від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", оскільки позивач перебуває на службі в органах місцевого самоврядування.

Справа розглядається в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію, призначену за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

З 30.12.2014 року позивач працював головою Любарської райдержадміністрації, а з 15.12.2015 року працює в Любарській районній раді.

З 01.04.2015 року позивачу припинено виплату пенсії, у зв'язку з чим у червні 2016 року він звернувся із заявою до ГУПФУ в Житомирській області про поновлення виплати пенсії та виплати заборгованості за попередні періоди.

Листом від 15.06.2016 за №931/к-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу у поновленні виплати пенсії з огляду на положення Законів України №213-VIII від 02.03.2015 та №911-VIII від 24.12.2015, а також на продовження перебування позивача на службі в органах місцевого самоврядування. У тому ж листі відповідач послався на те, що після звільнення позивача зі служби в органах місцевого самоврядування та надання відповідних документів із дня, наступного за звільненням, виплату пенсії було поновлено у повному обсязі.

Відповідно до Закону № 901-VIII від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2016 року викладено в новій редакції, згідно якої тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, згідно наведеної норми Закону підставою для невиплати позивачу пенсії в період з 01.01.2016 року є його робота на посаді в органах місцевого самоврядування і її невиплата згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, яка діє з 01.01.2016 року) не пов'язується з виникненням у нього права на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на службі в органах місцевого самоврядування колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог за період з 19.04.2016 року по 20.12.2016 року.

Проте Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 перше речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, відповідно до якого тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки Рішення КСУ набирає чинності в момент проголошення і визнає відповідні норми законодавства неконституційними саме з часу прийняття з 20.12.2016 року підлягає відновленню виплата пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "30" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7, м.Житомир,10003

- ,