Справа № 817/1184/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" березня 2017 р. Справа № 817/1184/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (з урахуванням заяви про зміну предмета позову, а.с.45) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2016 № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про невірне декларування терміну використання транспортного засобу, що був ввезений на митну територію України та протиправно оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшив суму грошового зобов'язання з акцизного податку, податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів та нарахував штрафні (фінансові) санкції, оскільки як встановлено із свідоцтва від 31.08.2012 про реєстрацію транспортного засобу (графа В), датою першої реєстрації автомобіля є 31.07.2010 року. Зазначав, що декларант та митний орган встановили дату початку користування транспортним засобом та дату першої реєстрації транспортного засобу, визначену в реєстраційних документах, що є підставою для застосування ставки податку в розмірі 0,02 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна. Оскільки декларант надав усі необхідні документи, які вказують на рік виготовлення автомобіля з урахуванням календарної дати першої реєстрації транспортного засобу, будь яких інших документів, що свідчать про іншу дату виготовлення транспортного засобу, на момент декларування митний орган не мав, віднесення відповідачем транспортного засобу до категорії 5-8 років та донарахування акцизного податку та податку на додану вартість є незаконним.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області форми "Р" від 22.07.2016 № та №.

Присуджено на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в розмірі 1102,40 грн..

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, встановлено, що ОСОБА_4, який діяв за дорученням від імені ОСОБА_3, на підставі митної декларації від 21.05.2016 №204050001/2015/005102 та доданих до неї документів було ввезено на митну територію України товар: вантажний автомобіль марки "RENAULT", модель "KANGOO", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_3 (а.с.36-37,42).

Митне оформлення вказаного вантажного автомобіля за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 здійснене на митному посту Рівненської митниці ДФС з митною вартістю 47389,73грн. (графа 12 МД від 21.05.2016 №204050001/2015/005102).

При митному оформленні автомобіля вказано дату першої реєстрації - 31.07.2010, відповідно ставка акцизного податку склала 0,02 євро за куб. см., як для вантажного автомобіля за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, що використовувався до 5 років.

Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено, зокрема, акцизний податок за ставкою 0,02 євро за 1 куб. см об'єму двигуна в сумі 4738,97 грн. та податок на додану вартість в розмірі 20 відсотків в сумі 11034,87 грн..

В період з 30.06.2016 по 07.07.2016 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) на підставі наказу №365 від 24.06.2016 (а.с.50), проведено документальну невиїзну перевірку дотримання фізичною особою - громадянином ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів з поданням митної декларації від 21.05.2015 №204050001/2015/005102.

За наслідками проведення такої перевірки ГУ ДФС у Рівненській області складено Акт №141/17-00-13-02/НОМЕР_2 від 11.07.2016 "Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 21.05.2015 року №204050001/2015/005102" (далі - акт перевірки, а.с.9-17).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 257, частини 1 статті 377 МКУ, пунктів 218.1 статті 218 та пункту 222.2.1 статті 222 ПКУ, пункту 190.1 статті 190 ПКУ, підпункту 215.3.52 пункту 215.3 статті 215 ПКУ, а також, як наслідок, до несвоєчасне та в неповному обсязі сплату митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації типу ІМ40ДЕ від 21.05.2015 №204050001/2015/005102, на суму 31 643,19 грн., в тому числі: податок на додану вартість (вид платежу 128) - 26 369,33 грн., акцизний податок на транспортні засоби (вид платежу 185) - 5 273,86 грн..

Перевіряючі дійшли висновку, що ввезений вантажний автомобіль відповідає коду УКТ ЗЕД 8704, як такий, що використовувався з 5 до 8 років згідно з відповіді АТ "Рено Україна" від 15.01.2016 №7, якою надано дані, що містяться у інформаційній системі від виробника, де датою виготовлення транспортного засобу є 13.02.2008, дата продажу клієнту - 31.07.2008 (а.с.51-53), відтак визначено застосування коефіцієнта 40 до ставки акцизного податку, тобто для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро зо см. куб..

На підставі акта перевірки №141/17-00-13-02/НОМЕР_2 від 11.07.2016 ГУ ДФС у Рівненській області 22.07.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Р":

- №, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами в розмірі 6 592,86 грн., з яких - 5 273,86 грн. - за основним платежем та 1 318,47 грн. - за штрафними санкціями (а.с.19);

- №, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем акцизний податок з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами в розмірі 32 961,66 грн., з яких 26 369,33 грн. - за основним платежем та 6 592,33 грн. - за штрафними санкціями (а.с.48).

Непогоджуючись з вказаними рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи зазначені податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ввезено на митну територію України автомобіль марки "RENAULT", модель "KANGOO", ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_3 та здійснено його митне оформлення у порядку, визначеному чинним законодавством.

Так, до митного оформлення декларації від 21.05.2015 №204050001/2015/005102 декларантом було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.08.2012, рахунок-фактуру від 14.04.2015, сертифікат відповідності №UА1.193.0026437-15, акт фізичного огляду від 21.05.2015, договір від 14.04.2015 купівлі-продажу транспортного засобу, що був у використанні.

Із свідоцтва від 31.08.2012 про реєстрацію транспортного засобу (графа В), датою першої реєстрації автомобіля є 31.07.2010 (а.с.96-98).

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу, що був у використанні від 14.04.2015 (а.с.39), датою першої реєстрації є також 2010 рік.

Під час проведення фізичного огляду товарів, про що складено акт від 21.05.2015, митним органом в особі старшого державного інспектора СМОТЗ Татусем М.С. підтверджено, що календарним та модельним роком виготовлення транспортного засобу є 2010 рік (а.с.40).

Тобто, відповідно до чинних реєстраційних документів, на підставі яких здійснювалося митне оформлення даного автомобіля, датою першої постановки його на облік, а відповідно і датою початку експлуатації автомобіля, є саме 31.07.2010, що, з урахуванням дати його ввезення на митну територію України, складає менше 5 років.

Суд зазначив, що реєстраційні документи, згідно з якими здійснювалося митне оформлення автомобіля в передбаченому законодавством порядку недійсними не визнані, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказів у справі.

Таким чином, судом за підставу, взято інформацію щодо дати виготовлення та дати початку використання транспортного засобу, виходячи зі змісту зазначених документів та митної декларації. При цьому, суд правомірно послався на загальний порядок визначення дати виготовлення згідно положень Порядку переміщення транспортного засобу через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №118 (у редакції - від 17.03.2008 року №229).

Також, суд констатував, що єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень був лист АТ "Рено Україна" від 15.01.2016 №7 про те, що згідно з даними, які містяться у інформаційній системі від виробника, датою виготовлення транспортного засобу є 13.02.2008, дата продажу клієнту - 31.07.2008. Дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

На переконання суду, зазначений лист щодо дати виготовлення транспортного засобу 13.02.2008, на який посилався відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах.

Відповідач, маючи обґрунтовані сумніви у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою усунення розбіжностей у відомостях реєстраційного органу та офіційного дилера, щодо дати реєстрації автомобіля, з запитами до іноземних державних органів не звертався.

Відтак, використана відповідачем інформація офіційного представника виробника RENAULT в Україні АТ "Рено Україна", на думку суду, не є належним та допустимим доказом в розумінні положень ст.70 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача належних правових підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з чим, останні визнано протиправними та їх скасовано.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно із ч.3 ст.345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

За приписами ст.351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

- виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

- надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Статтею 352 МК України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів для підготовки висновків за результатами перевірок, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію, щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб'єктів зовнішньоекономічної на запит органу доходів і зборів в порядку ст.334 МК України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до положень ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За приписами ч.2 ст.270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Згідно з пп.215.3.52 Податкового кодексу України, ставка податку на товар "Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не більш як 5 т. з робочим об'ємом циліндрів двигуна не більш як 2500 куб. см, що використовувалися", класифіковані за кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1, на момент митного оформлення митної декларації типу ІМ40ДЕ від 21.05.2015 №204050001/2015/005102 становила 0,02 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна.

Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40, для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

На підтвердження обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень відповідачем надана інформація офіційного дилера АТ "Рено Україна" 15.01.2016 №7, що містяться у інформаційній системі від виробника, згідно з якої датою виготовлення транспортного засобу є 13.02.2008, дата продажу клієнту - 31.07.2008.

Невірне зазначення декларантом дати первинної реєстрації транспортного засобу призвело до заниження розміру акцизного податку через незастосування коефіцієнта 40 при його розрахунку, як для автомобіля, що використовувався понад 5 років.

Згідно зі статтею 289 МК України обов'язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Об'єктом оподаткування, згідно із підпунктом а) пункту 185.1 статті 185 ПК України, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно із пунктами 54.3 та 54.4 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Відповідачем по даній справі отримано офіційну відповідь за міжнародним запитом до компетентних органів Австрійської республіки щодо надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів, згідно якої, транспортний засіб Позивача ніколи не був розташований на території Австрії, експорту такого засобу з території Австрії не відбувалося.

Тому, реєстраційні документи на автомобіль, виписані реєстраційним бюро Австрійської республіки, на які послався суд першої інстанції при визначенні дати виготовлення транспортного засобу, є сумнівними.

При цьому, суд не надав оцінки, як доказу - заяві Позивача, поданої останнім до офіційних органів реєстрації автомобілів на території України від 27.05.2015 року, в якій рік виготовлення ввезеного автомобіля зазначено самим Позивачем - 2008.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірними прийняті ГУ ДФС у Рівненській області податкові повідомлення-рішення, оскільки факт декларування невірної дати виготовлення транспортного засобу та дати початку використання товару, імпортованого громадянином ОСОБА_3 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 21.05.2015 №204050001/2015/005102, призвело до заниження митних платежів та несплати їх до Державного бюджету України на загальну суму 31643,19грн..

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги надають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової - про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" січня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2,3 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

4- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12,м.Рівне,33023

5-третій особі: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України - вул.Соборна,104,м.Рівне,33028

6 - представнику позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, АДРЕСА_2