Справа № 537/6115/16-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. Справа № 537/6115/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.02.2017р. по справі № 537/6115/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області №44 від 02.06.2016 року про відмову позивачці в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; визнати протиправним та скасувати розпорядження Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області №136621 від 21.07.2016 року про перерахунок позивачці через перехід з виду на вид - з пенсії на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 08.06.2016 року в розмірі 84 відсотків заробітної плати в сумі 17 362 грн. 80 коп.; зобов'язати Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити, нарахувати та здійснити виплату позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 27.04.2016 року в розмірі 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2017 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 44 від 02.06.2016 року про відмову позивачці в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; визнано протиправним та скасовано розпорядження Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області №136621 від 21.07.2016 року про перерахунок позивачці через перехід з виду на вид - з пенсії на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 08.06.2016 року; зобов'язано Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити, нарахувати та здійснити виплату позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 17.05.2016 року в розмірі 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Крюківського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2017 року в частині зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та здійснити виплату позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 17.05.2016 року в розмірі 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням проведених виплат та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органам Пенсійного фонду України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, вищезазначені апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивачки не підлягають задоволенню, а вимоги апеляційної скарги відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.04.1993 р. по 26.04.2016 р. працювала на посаді судді Комсомольського міського суду Полтавської області, що підтверджується копією її трудової книжки.

Постановою Верховної Ради України № 1119-VІІІ від 19.04.2016 р. та наказом Комсомольського міського суду Полтавської області №5.1-а від 26.04.2016 р. ОСОБА_1 звільнено з посади судді Комсомольського міського суду Полтавської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області 10.05.2016 р. за вих. № 02-24/177, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці складає 20 670 грн., в тому числі посадовий оклад 13 780 грн. та щомісячна доплата за вислугу років 50% 6 890 грн.

17 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення їй довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Рішенням Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 44 від 02.06.2016 р. позивачці відмовлено в призначенні довічного грошового утримання судді у відставці на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Згідно розпорядження №136621 від 21.07.2016 року позивачку переведено з пенсії на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці та призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 08.06.2016 р. в розмірі 84 відсотків заробітної плати в сумі 17 362 грн. 80 коп.

Зазначені рішення та розпорядження позивачка вважає необґрунтованими, у зв'язку із чим звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішення та розпорядження діяв з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Згідно вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення:

частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ; абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-VІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року №911-VIII;

пункту 5 розділу III "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213- VІІІв частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Абзацом 1 частини 4 резолютивної частини рішення встановлено порядок виконання цього рішення, а саме, частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 р. № 2453-VІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Судовим розглядом встановлено, що рішення № 44 від 02.06.2016 р. прийнято відповідачем відповідно до вимог чинного на час його прийняття законодавства, положення якого не визнавалися неконституційними, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування цього рішення відповідача.

Також судовим розглядом встановлено, що розпорядження № 136621 від 21.02.2016 року прийнято відповідачем, у зв'язку з визнанням неконституційними положень законодавства щодо щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Зазначеним розпорядженням позивачці здійснено призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці з 08.06.2016 р., з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 р. відповідно до вимог цього Рішення, у зв'язку з чим також відсутні підстави для скасування оскаржуваного розпорядження.

Оскільки оскаржувані рішення відповідача правомірні та не підлягають скасуванню, то відсутні підстави для задоволення похідної від них позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо призначення, нарахування та здійснення виплати позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 27.04.2016 року у розмірі 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням проведених виплат.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно здійснено призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 08.06.2016 року (з дати прийняття рішення Конституційним судом України), з урахуванням стажу роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 29 днів у розмірі 84 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, у зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2017 року не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2017 року, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п. 3 ст. 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.02.2017р. по справі № 537/6115/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.