Справа № 359/1258/17
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарях Айрапетян Л.А., Пугач Д.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Рогатюка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції Чуріна Романа Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

15.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції Чуріна Романа Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що поліцейським Чуріним Р.В. було винесено відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова незаконна, винесена з порушенням норм процесуального права. Крім того позивач зазначає. що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

З огляду на вказане позивач просить скасувати постанову № 324016 серії АР від 18.01.2017 року інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції Чуріна Романа Володимировича про застосування до нього адміністративного стягнення.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності йому ніхто не вручав, більше того розгляд самої справи проводився у його відсутності з порушеннями її процедури, оскільки йому не надали можливості ознайомитись з доказами вчиненого правопорушення та можливості скористатися послугами адвоката. Постанову він отримав лише 10.02.2017 року, оскільки надіслана вона була не за його адресою проживання, а на адресу його тестя. З огляду на вказане позивач просить суд поновити йому строк на оскарження даної постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки зазначені в даному позові мотиви та підстави скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими. В письмових запереченнях (а.с.14-18) представник відповідача також вказав, що позивачу роз'яснювались його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Винесена інспектором постанова відповідає вимогам ст.283. ст.284 КУпАП. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач на місці вчинення правопорушення не надав. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Таким чином розгляд справи відносно позивача відбувся відповідно до вимог КУпАП в його присутності, а зміст її оголошено позивачу.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративного позову та надіслані заперечення та відеозаписи фіксації порушення, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Аналогічні положення містяться і в положеннях ст.ст. 99-103 КАС України.

Оскаржувана постанова була винесена 18.01.2017 року, проте, позивач зазначив, що поліцейський не надавав йому копію постанови у справі про адміністративне правопорушення і остання була надіслана простим листом не на його адресу проживання, а на адресу проживання його тестя. Фактично позивач отримав постанову лише 10.02.2017 року, коли приїхав до свого тестя.

Відповідно до п.5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Однак, в даному випадку копію постанови було направлено позивачу простим листом не на його адресу проживання: АДРЕСА_1, і не на адресу його реєстрації: АДРЕСА_2, а на адресу: АДРЕСА_3. А фактично лист було виявлено за адресою проживання тестя позивача ОСОБА_4: АДРЕСА_4.

Отже, неналежне виконання посадовою особою указаної Інструкції позбавило позивача можливості вчасно оскаржити вказану постанову, тому суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивачу строку для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд, досліджуючи доказ - відео фіксацію порушення, не знаходить достатніх підстав для висновку, що оскаржувана позивачем постанова оголошувалась останньому інспектором поліції, а її зміст доведений до відома ОСОБА_1 в повному обсязі. Так, оголошення такої постанови здійснювалось перед дверима автомобіля під керуванням ОСОБА_1, в тому числі і в час коли вікно дверей було зачиненим. Копію постанови ОСОБА_1 не отримував, вважаючи наявними порушення при розгляді його адміністративної справи на місці.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що суб'єктом владних повноважень не надано доказів та не зазначено джерел їх здобуття на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2017 року серії АР 324016 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП була винесена з дотриманням вимог ст.ст. 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, за змістом частин 2 та 4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ч.6 вказаної статті постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч.2 ст.383 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п.2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З цього приводу, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині, оскільки законом прямо передбачено право посадової особи поліції, здійснити розгляд справи на місці вчинення правопорушення.

Однак, відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

За змістом п.5,9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5).

В даному випадку заявлене позивачем усне клопотання про участь адвоката при розгляді адміністративної справи на місці скоєння правопорушення, посадовою особою поліції належним чином не розглянуто та не зазначено ОСОБА_1 яким чином він має право скористатися послугами адвоката або зазначив мотиви відмови у задоволенні такого клопотання. Зазначене підтверджується доказом - відео фіксацією правопорушення.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Посадова особа, уповноважена на розгляд справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З пояснень позивача та представника відповідача, дослідженням переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора поліції Чуріна Р.В., судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, складанні постанови АР № 324016 від 18.01.2017 року про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, інспектором не було дотримано вимог ст.ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також вимог ст.279 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі щодо дослідження доказів, вирішення клопотань, а також порушено вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення водію ОСОБА_1 реалізації прав на ознайомлення з матеріалами справи, з'явлення клопотань, користуватися допомогою адвоката.

Так, з пояснень позивача та відповідача, переглянутого в судовому засіданні відеозапису, встановлено, при спілкуванні з водієм інспектор патрульної поліції з'ясував, що факт скоєння порушенням правил дорожнього руху водієм не визнається, а також судом встановлено, що на момент винесення постанови були відсутні інші докази, на підставі яких було встановлено факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Вищенаведені дії інспектора патрульної поліції не відповідають вимогам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, в тому числі вимогам п.4,5,9 розділу ІІІ інструкції, якою передбаченого, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, оскільки клопотання водія ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, надання на ознайомлення письмових доказів, а також забезпечення участі захисника при розгляді справи, не було задоволено; пункту 10 розділу ІІІ щодо оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справі, керуючись законом.

При цьому, як зазначив ОСОБА_1, він перестроювався без показника повороту для того, щоб пропустити транспортний засіб патрульної поліції, і не здогадувався, що поліцейський автомобіль рухався за ним для його зупинки.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину чи правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлено, що інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенант поліції Чурін Р.В. не перевірив пояснень позивача ОСОБА_1 про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, не встановив та не дослідив показання свідків правопорушення, та за відсутності будь-яких інших об'єктивних доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не врахував вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому не були вирішені та розглянуті клопотання особи, яка притягається до відповідальності, про дослідження доказів та участь адвоката.

Суд не приймає в якості належного і допустимого доказу відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора поліції Чуріна Р.В., який було оглянуто в судовому засіданні, оскільки вказаний відеозапис не був предметом дослідження та оцінки відповідача при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи, що відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також з урахуванням тієї обставини, що будь-які належні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суду надані не були, та що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки особа яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 9, 11, 71, 86, 99, 160, 161, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції Чуріна Романа Володимировича від 18.01.2017 року серії АР №324016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 14.03.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області С.М.Вознюк