Справа № 397/1517/16-а(2-а/397/7/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 рокусправа № 397/1517/16-а(2-а/397/7/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 4 січня 2017 року у справі № 397/1517/16-а (2-а/397/7/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 поновити виплату пенсії за віком з 01.06.2015 року призначену згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ ( в редакції Закону України від 28.12.2007 № 107-VІ/107-17) з 01.06.2015 року та проведення її перерахунку з 01.05.2016 року на підставі довідки відповідача від 17.10.2016 року незаконними;

- зобов'язати відповідача поновити позивачу з 01.06.2015 року виплату раніше призначеної пенсії за віком, що призначена згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ ( в редакції Закону України від 28.12.2007 № 107-VІ/107-17) на підставі п. 5 Перехідних положень до Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та провести її перерахунок з 01.05.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІ І ( в редакції Закону України від 28.12.2007 № 107-VІ/107-17) врахуванням підвищення з 01.05.2016 року заробітної плати відповідно до постанови КМУ «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» на підставі довідок про заробітну плату видану відповідачем від 17.10.2016 року за № 1970/05-22 з урахуванням виплачених сум.

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.01.2017 року у задоволенні адміністративного позову за період з 6 червня 2016 року відмовлено. Позовні вимоги за період з 1 червня 2015 року по 5 червня 2016 року залишено без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком як державний службовець з 26.12.2008 року, що підтверджується копією посвідчення № 670631 (а.с. 9).

Разом з тим, позивач продовжувала працювати на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області та була державним службовцем, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 35-44).

20.10.2016 року позивач звернулася до УПФУ в Олександрівському районі Кіровоградської області із заявою про поновлення виплати раніше призначеної їй пенсії за вікомз 01.06.2015 року та проведення їй з 01.05.2016 року перерахунку пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу, з врахуванням підвищення заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату № 1970/05-22 від 17.10.2016 року управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області.

Листом № 2131/02-22 від 04.11.2016 року відповідач відмовив позивачу у поновлені виплати та перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям через відсутність на те законодавчих підстав (а.с. 10-11).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне. Обґрунтовуючи поважність пропуску такого строку, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що звільнилась з державної служби лише 17 серпня 2016 року, у зв'язку з чим до того часу дії відповідача оскаржити не могла. Колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними, оскільки перебіг строку звернення до суду за приписами статті 99 КАС України залежить від моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, а не від того є вона працюючим державним службовцем чи ні. З матеріалів справи вбачається, що про порушення своїх прав позивач повинна була дізнатись в момент припинення їй виплати пенсії, тобто в квітні 2015 року, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду щодо певної частини позовних вимог та відсутність поважних причин пропуску такого строку.

Щодо оскарження постанови суду в частині відмови в задоволенні позову колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діє з 01.01.2016 року, встановлено, що тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Вказані норми кореспондуються з приписами ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону від 24.12.2015 року № 911-VII, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( 3551-12 ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, змінами в законодавстві, які набули чинності з 1 січня 2016 року, факт невиплати пенсії певній особі пов'язується виключно з перебуванням на певній посаді. Оскільки позивач в період з 6 червня по 17 серпня 2016 року працювала на посаді та на умовах, які передбачені Законом України «Про державну службу», то відповідач правомірно в цей час пенсію за віком їй не виплачував. Після звільнення з 18 серпня 2016 року виплату пенсії позивачу поновлено.

Вирішуючи спір в частині перерахунку пенсії позивача, колегія суддів виходить з наступного.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у період часу, з яким позивач пов'язує виникнення у неї права на перерахунок пенсії як державному службовцю, діюче законодавство не передбачало можливості такого перерахунку саме в порядку Закону України «Про державну службу», оскільки з 1 травня 2016 року перерахунок пенсії державним службовцям повинен здійснюватись на загальних підставах, тобто відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з чим відмова відповідача є обґрунтованою та правомірною.

Доводи апелянта про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після призначення їй пенсії, у зв'язку з тим, що останні звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, є безпідставними, оскільки за приписами Конституції України, роз'ясненнями Конституційного Суду України та правовими позиціями Верховного Суду України (постанова від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14) неможливо звужувати лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії. Тобто не можна звузити чи скасувати ті соціальні гарантії, які ще взагалі особою не досягнуті.

Таким чином, при призначенні позивачу пенсій у 2008 році останній не міг набути право на перерахунок пенсії у 2016 році, оскільки підстави для такого перерахунку (а саме, підвищення заробітної плати працюючих державних службовців згідно постанови КМУ від 06.04.2016 № 292) ще були відсутні.

З огляду на вказане колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після її виходу на пенсію, оскільки цими змінами не звужувалось право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з відсутністю у позивача на момент внесення цих змін такого права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 4 січня 2017 року у справі № 397/1517/16-а (2-а/397/7/17)залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко