Справа № 802/1077/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2017 р. м. Київ К/800/44439/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

судді: Горбатюка С.А.,

Голяшкіна О.В.,

секретар судового засідання Ловецка Т.В.,

за участю: представників позивача Романенка Ю.М., Ткачук О.С., Цицюри В.І.,

представника ТОВ «Водолій-ДВ» Варцаби С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-ДВ»

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року

у справі № 802/1077/14-а

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці

до Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області,

третя особа: Демидівська сільська рада,

особа, яка бере участь у справі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-ДВ»,

про скасування розпорядження,

встановив:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці звернувся до суду з адміністративним позовом до Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - Жмеринська РДА), третя особа: Демидівська сільська рада, про визнання незаконним та скасування розпорядження Жмеринської РДА від 11 березня 2008 року № 151 «Про припинення права користування та вилучення земельних ділянок колишнього військового радгоспу «Вінницький» на території Демидівської сільської ради».

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ТОВ «Водолій-ДВ», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти рішення, яким провадження у справі закрити. Доводи касаційної скарги по суті касаційних вимог мотивовані тим, що суди попередніх інстанцій в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України розглянули цей спір, незважаючи на те, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справі № 2а/0270/3440/11 з того самого спору і між тими самими сторонами установлено законність розпорядження Жмеринської РДА від 11 березня 2008 року № 151. Крім того, ТОВ «Водолій-ДВ» вважає, що судами попередніх інстанцій в порушення вимог ст. 72 КАС України не взято до уваги встановлення судовими рішеннями у справі № 2а/0270/3440/11 віднесення спірної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, а не до земель оборони, що підтверджується довідкою форми 6-зем, згідно з даними якої земельна ділянка площею 442,3 га належить до земель запасу Демидівської сільської ради з 01 липня 2008 року. Також ТОВ «Водолій-ДВ» звертає увагу суду на те, що на час розгляду та вирішення справи по суті частина спірної земельної ділянки перебувала в законному користуванні (на підставі договору оренди) у касатора.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці вважає доводи касаційної скарги безпідставними, тому просить відмовити в її задоволенні, рішення судів просить залишити без змін.

В судовому засіданні представник ТОВ «Водолій-ДВ» касаційну скаргу підтримав, просив суд задовольнити її з підстав, викладених в ній, представники позивача заперечили проти касаційної скарги, просили суд відмовити в її задоволенні, рішення судів - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги відповідно до ст. 220 КАС України, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що 11 березня 2008 року Жмеринська РДА прийняла розпорядження № 151 «Про припинення права користування та вилучення земельних ділянок колишнього військового радгоспу «Вінницький» на території Демидівської сільської ради».

Згідно із п. 1 вказаного розпорядження колишньому військовому радгоспу «Вінницький» припинено право користування земельною ділянкою площею 442,3 га та визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право користування земельними ділянками серії Б № 000284. Відповідно до п. 2 вказаного розпорядження земельну ділянку площею 442,3 га введено до земель запасу Демидівської сільської ради.

Водночас, судами попередніх інстанцій установлено, що згідно з Державним актом на право користування Б № 000284 вказана земельна ділянка площею 442,3 га перебувала у користуванні Вінницької КЕЧ району.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з безпідставності посилань ТОВ «Водолій-ДВ» на те, що встановлені у справі № 2а/0270/3440/11 обставини мають суттєве значення для вирішення цього спору, оскільки у справі, яка розглядається, інші сторони. Також, суд апеляційної інстанції вважав безпідставними посилання ТОВ «Водолій-ДВ» на те, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 431-р «Про передачу цілісних майнових комплексів військових радгоспів до сфери управління Мінагрополітики» військовий радгосп «Вінницький» передано до управління Мінагрополітики, а тому земельна ділянка не належить Міністерству оборони України, оскільки в оскаржуваному розпорядженні Жмеринської РДА жодних посилань на розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 431-р немає. Отже, суди дійшли висновку про те, що оспорюване розпорядження Жмеринської РДА від 11 березня 2008 року № 151 прийняте відповідачем поза межами наданих повноважень за відсутності волевиявлення землекористувача щодо припинення користування такою земельною ділянкою, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суд касаційної інстанції вважає, що такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності розпорядження РДА, яким, зокрема, припинено право користування земельними ділянками колишнього військового радгоспу «Вінницький» та передано вказані земельні ділянки до земель запасу Демидівської сільської ради. Водночас частина спірних земельних ділянок перебуває у користуванні ТОВ «Водолій-ДВ» на підставі договору оренди.

Отже, цей спір має не публічний, а приватно-правовий характер, а відтак його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 21-2516а16.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій помилково розглянуто цей спір за правилами адміністративного судочинства, оскільки зазначені вимоги КАС України та правова позиція Верховного Суду України дають підстави вважати, що за суб'єктивним складом сторін та суттю спору ця справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування рішень судів першої і апеляційної інстанцій та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-ДВ» задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у адміністративній справі скасувати.

Провадження у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа: Демидівська сільська рада, особа, яка бере участь у справі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-ДВ», про скасування розпорядження закрити.

Роз'яснити, що даний спір може бути вирішено відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: