Справа № 213/2207/16-а
Суддя: Соловйова Л. Я.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2207/16-а
Номер провадження 2-а/213/9/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соловйової Л.Я.

при секретарі Ємельянцевій Т.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю відповідача - Скрипник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі рядової поліції Скрипник Анни Валеріївни, третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ПС2 № 753919 від 15.09.2016 року про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати дії інспектора роти №3 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Скрипник А.В. щодо недодержання вимог ст. 276 КУпАП - протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне право порушення від 15.09.2016 року Серії ПС2 №753919. Позивач зазначила, що 15 вересня 2016 року близько 18 години 20 хвилин позивач керуючи автомобілем Geely GC2 комбі, реєстраційний знак НОМЕР_1 рухалась в напрямку Інгулецького району м. Кривого Рогу, та зробила вимушену зупинку по проспекту Південний біля будинку 41. Машина патрульної поліції рухалась по проспекту Південний в протилежному напрямку і побачивши, що позивач зупинилась, здійснили зупинку і інспектор підійшов до останньої. Інспектор патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 те, що вона здійснила зупинку з порушенням правил дорожнього руху України, а саме зупинила автомобіль ближче ніж 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території і що моє правопорушення зафіксоване на відеокамеру. Інспектор попросив позивача надати йому її документи, а саме посвідчення водія на відповідну категорію та технічний паспорт на вище вказаний автомобіль. Позивач повідомила, що документи вона випадково лишила дома в іншій сумці.

Після даної події, інспектор поліції Скрипник Анна Валеріївна, склала на ОСОБА_1 постанову серії ПС 2 №753919 у справі про адміністративне право порушення та притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладання штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУаАП.

Під час складання постанови, інспектору було надано документи, а саме посвідчення водія, технічний паспорт та поліс цивільно-правової відповідальності, дані документи позивачу привезли з дому на місце події.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Так, дана постанова оформлена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектор поліції Скрипник Анна Валеріївна вказала що автомобілем Geely GC2 комбі, реєстраційний знак НОМЕР_1 керувала водій ОСОБА_4, а сама постанова оформлена на ОСОБА_1, тому з даної постанови не зрозуміло хто саме порушив правила дорожнього руху, власник ТЗ, чи водій який керував.

До того ж, інспектор повинна була зазначити нормативний акт, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Ця вимога забезпечує законність та правомірність накладення адміністративного стягнення, а також дає змогу посилатися на цей нормативний акт при виникненні питань щодо конкретного адміністративного стягнення, але в даній постанові інспектор вказала два правопорушення які позивач порушила, а постанову склала лише одну, чим грубо порушила чинне законодавство, а саме вимоги статі 283 КУпАП України. Окрім того, в постанові не зазначено розмір штрафу за кожне правопорушення, як наслідок позивач зазначає, що незрозуміло яким шляхом інспектор дійшла висновку про розмір штрафу саме у сумі 425 гривень.

Також, відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В даному випадку, за адресою місто Кривий Ріг, вул. Волгоградська буд. 11. Проте інспектор Скрипник А.В, положень закону не дотрималась та розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор не дала позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор проігнорувала вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

До того ж, інспектор не надавала позивачу жодних доказів правопорушення і не ознайомила позивача з ними. Позивач вважає, що у разі не надання поліцейським відеозапису для ознайомлення, можна вважати, що такого доказу не існує, тому застосування до позивача ст. 122 КУпАП, вважає передчасним та не доведеним.

Таким чином, як зазначає позивач, відповідач Скрипник А.В. допустила наступні порушення вимог КУпАП:

1. Незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі.

2. Позбавила позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

3.Порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме було проігноровано порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні неї - відповідачем грубо порушено її права, інспектор поліції порушила процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.278, 279 КУпАП, зокрема розглянула справу за місцем зупинення транспортного засобу, оскільки словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різний правовий зміст. Ця позиція висловлена в Рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що вказує на місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції. Окрім цього, в судовому засіданні - відповідачем не надано доказів того, хто був за кермом автомобіля.

Відповідач Скрипник А.В. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що на її думку постанова винесена законно та обґрунтовано. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до розділу 15.9 (и) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., далі - ПДР) зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Так відповідачем, під час патрулювання 15 вересня 2016 року у м. Кривому Розі по пр. Південний біля буд. 41, на виїзді з прилеглої території був помічений транспортний засіб «Geely GC2» з державними номерними знаками АЕ6572ЕВ, водій якого виконав зупинку на відстані менш ніж 10 м від виїзду з прилеглої території.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після того, як були помічені ознаки того, що позивач гр. ОСОБА_1 порушила ПДР, відповідач підійшла до автомобіля, представилася згідно з п.3 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомила про причину звернення та з'ясувала чи є гр. ОСОБА_1 водієм вище зазначеного транспортного засобу. Після того, як переконалася, що позивач є водієм - відповідач попросила пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, які як з'ясувалось позивач при собі не мала, що підтверджується позовною заявою та відеозаписом з бодікамери, чим порушила п. 2.1 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, про що останній було повідомлено. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, відповідач перейшла до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Під час розгляду справи ніяких клопотань від позивача не надходило. Доказом скоєння правопорушення був факт того, що транспортний засіб позивача знаходився на відстані менше ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, з чим позивач погоджувалася, що саме вона керувала вказаним транспортним засобом та зупинилася на відстані менше ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території та те, що не має при собі ні водійського посвідчення, ні реєстраційного документу. . ОСОБА_1 було запропоновано написати пояснення. Після з'ясування усіх фактичних даних, було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи, та з метою припинення вказаного правопорушення, відповідачем було застосовано до позивача адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 753919 від 15.09.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз'яснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже, відповідачем, вищезазначені вимоги закону, як суб'єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажала скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Також відповідач не погоджується з доводами позивача, щодо незаконного розгляду справи на місці, та ненадання можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. При цьому зазначила, що інспектор патрульної поліції має право розглядати справу про адміністративне правопорушення "на місці скоєння правопорушення" згідно з ч.6 ст.276 КупАП, де зазначено. що законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до п.2.3 Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадках визначених у ст. 258 КУпАП фактично відбувається у скороченому провадженні. Та ще те, що «скорочене провадження» у справах які зазначені у ст.258 КУпАП про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення». Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцем знаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу».

Ніяких клопотань від ОСОБА_1 15.09.2016 р. не надходило під час розгляду справи, та виходячи з того, що у ст.268 КУпАП зазначені права, а не обов'язки, тобто позивач мала можливість скористатися ними у повному обсязі, проте клопотань не заявляла. Щодо ігнорування ч.2 ст. 33 КУпАП, відповідач зазначає, що у ч.2 ст. 33 КУпАП чітко вказано, що при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому у автоматичному режимі. Щодо не виконання вимог ст.278 КУпАП та ст. 279 КУпАП, а саме не проведення підготовки до розгляду справи, не оголошення посадової особи, яка розглядає справу та особи яка притягується до адміністративної відповідальності, стосовно того, що не були досліджені докази, не були вирішені клопотання і не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи - відповідач Скрипник А.В. пояснила, що нею були перевірені документи. Вона встановила, що позивач є повнолітньою особою та те, що розгляд даної справи віднесено до компетенції Національної поліції. Також було сповіщено позивача, що відносно неї відкрита адміністративна справа та буде проходити розгляд справи. Під час сповіщення відповідач зверталася до позивача по прізвищу, імені та по-батькові, тобто особу щодо якої відкрито справу - було оголошено. Від ОСОБА_1 ніяких клопотань не надходило.

Окрім цього, відповідач пояснила, що згідно ст. 36 КупАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються однією і тією ж посадовою особою - стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Разом з цим в судовому засіданні відповідач пояснила, що вона припустилася помилки та зазначила у постанові, що транспортним засобом керувала ОСОБА_4.

Так як ОСОБА_1 було скоєно два правопорушення та по ним водночас йшов розгляд справи, а тому інспектором Скрипник А.В. було зазначено в постанові два правопорушення, та притягнуто за більш серйозне, тобто відповідач діяла згідно ст. 36 КУпАП.

Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко зазначено правопорушення, яке було скоєне, а тому вважає, що відповідач діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Отже, відповідач вважає, що нею винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, а також у відповідності зі ст. 33 КУпАП. Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши та дослідивши DVD-диск з відеофіксацією події, судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту постанови серії ПС2 № 753919 від 15.09.2016 року, складеної інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривий Ріг рядовим поліції Скрипник А.В., встановлено, що 15.09.2016 року о 18 год. 20 хв. в м. Кривий Ріг по пр. Південний біля будинку № 41 в Інгулецькому районі, водій ОСОБА_4 керувала транспортним засобом «Geely GC2 комбі», реєстраційний знак НОМЕР_2 та здійснила зупинку ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9 (и) ПДР України, а також не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, не маючи реєстраційного документу на транспортний засіб, не маючи при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушила п. 2.1 (а, б, г) ПДР України, чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП було постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. /а.с. 11/.

З наданого відповідачем диску відеозапису правопорушення, дослідженому в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно порушила вимоги п. п. 15.9 «и», 2.1 (а, б, г) ПДР України, чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, даний факт позивачем у судовому засіданні не оспорювався, вона підтвердила, що дійсно здійснила зупинку автомобіля з порушенням ПДР України та забула в іншій сумці посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб.

Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (15.09.2016 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідач Скрипник А.В. позбавила її можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, також не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки позивачем по справі під час розгляду адміністративної справи клопотання не заявлялись.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Свою незгоду з обставинами, зафіксованими в постанові про адміністративне правопорушення, позивач обґрунтовує тим, що постанову було складено з грубим порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектор поліції Скрипник Анна Валеріївна вказала, що автомобілем НОМЕР_3 керувала водій ОСОБА_4, а сама постанова оформлена на ОСОБА_1, тому з даної постанови не зрозуміло, хто саме порушив правила дорожнього руху, власник ТЗ, чи водій який керував.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, складаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, діяв з порушеннями ст. 283 КУпАП, оскільки останнім було допущено помилку у імені та по-батькові особи, яка скоїла адміністративні правопорушення а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково, та прийняти постанову про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

За правилами ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема: скасовує постанову і закриває справу.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на обставини, викладені вище, суд визнає, що постанова від 15 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача винесена протиправно та підлягає скасуванню.

Суд вважає, що таке рішення суду спрямоване на захист прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» та правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 13.12.2016р. у справі № 306/17/16-а щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст.122, 258, 268, 276, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі рядової поліції Скрипник Анни Валеріївни, третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ПС2 № 753919 від 15.09.2016 року про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі рядової поліції Скрипник Анни Валеріївни щодо недодержання вимог ст. 283 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2016 року серії ПС2 № 753919, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 122, ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17 березня 2017 року.

Суддя Л.Я. Соловйова