Справа № 537/6260/16-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. Справа № 537/6260/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.02.2017р. по справі № 537/6260/16-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність ОСОБА_1 об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів також: військової служби - 02 роки 01 місяць 12 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, робота в органах внутрішніх справ на посаді слідчого - 3 роки 5 місяців 4 дні, юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні, згідно наданого Автозаводським райсудом м.Кременчука розрахунку стажу та проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання;

- зобов'язати відповідача здійснити зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів також : військову службу - 02 роки 01 місяць 12 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, роботу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого - 3 роки 5 місяців 4 дні, юрисконсульта Крюківського райвиконкому ОСОБА_3 - 2 роки 1 місяць 22 дні, згідно наданого Автозаводським райсудом м.Кременчука розрахунку стажу, та провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та визначити такий спосіб виконання рішення: щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано бездіяльність ОСОБА_1 об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо не зарахування ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів також: військової служби - 02 роки 01 місяць 12 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, робота в органах внутрішніх справ на посаді слідчого - 3 роки 5 місяців 4 дні, юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу, та не проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобовязано Кременчуцьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської здійснити зарахування до стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів також: військову службу - 02 роки 01 місяць 12 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, роботу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого - 3 роки 5 місяців 4 дні, юристконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу та провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи 04 жовтня 2016 року у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання і прочинаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м.Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати ОСОБА_2 довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 3, ч. 5 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 5 розділу ІІІ "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_2, з 15.05.1983 року по 26.06.1985 року проходив службу в ОСОБА_4, з 01.09.1986 року по 30.06.1990 року навчався на денній формі навчання в юридичному інституті ім. Д.І. Курського, з 01.08.1990 року по 04.01.1994 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 01.08.1994 року по 22.09.1996 року працював на посаді юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука та з 23.09.1996 року по 03.10.2016 року працював на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Постановою Верховної ОСОБА_5 України №1600-VІІІ від 22.09.2016 року та наказом голови Автозаводського районного суду м. Кременчука №01-06.115 від 03.10.2016 року ОСОБА_2 відрахований зі штату Автозаводського районного суду м. Кременчука у звязку з виходом у відставку.

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області, на підставі особового рахунку за 2016 рік, 03.10.2016 за вих.№ 02-21/2037, заробітна плата ОСОБА_2, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становила 23 925 грн., в тому числі посадовий оклад 14 500 грн. та щомісячна доплата за вислугу років 60% 8 700 грн., доплата за перебування на адмін.. посаді в суді (5%) 725 грн..

Позивач з 04.10.2016 року перебуває на обліку в ОСОБА_1 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного згідно Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до протоколу №1591 від 07.10.2016 року та розпорядження ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області 822569 від 08.12.2016 року, ОСОБА_2 було призначено довічне утримання з врахуванням стажу судді 20 років 12 днів, військової служби 02 роки 01 місяць 12 днів, страхового стажу з 01.07.2000 - 16 років 03 місяці 3 дні, загального стажу після 2004 року 12 років 9 місяців 2 дні, загального стажу (повного) - 32 роки 02 місяці 6 днів (03.10.2016 року). Розрахунок утримання був здійснений та нарахований щомісячно в сумі 19 140 грн. виходячи з 80 % від заробітку.

28.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою, відповідно до якої просив зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання: військову службу 02 роки 1 місяць 12 днів, 50% навчання в юридичному інституті 1 рік 11 місяців, роботу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого 3 роки 05 місяців 4 дні, юрисконсульта Крюківсьуого райвиконкому м. Кременчука 2 роки 1 місяць 22 дні, згідно наданого Автозаводським районним судом розрахунку стажу та провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання , що виплачується судді у відставці починаючи з 04.10.2016 року та виплачувати його у розмірі 90% від суми 23 925 грн., а в подальшому у розмірі 90% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обчислення граничного розміру щомісячного довічного утримання.

ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 04.11.2016 року за вих. № 51/с-02 з питання щодо правильності визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_2 повідомлено, що тривалість стажу його роботи на посаді судді становить 20 років 09 днів, що дає право на встановлення грошового утримання в розмірі 80 % грошового утримання судді та порушень в реалізації пенсійного забезпечення не виявлено.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів також підлягає зарахуванню: військова служба - 02 роки 01 місяць 12 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, роботу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого - 3 роки 5 місяців 4 дні, юристконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи 04 жовтня 2016 року у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання і починаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати ОСОБА_2 довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 126 основного Закону України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Частиною третьою статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-8/2016 від 08.06.2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражних судів; члена Вищої ради юстиції, вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до приписів п. 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015 року, визначено, що судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 28.03.2015 року пункт 11 Перехідних положень вищевказаного Закону втратив чинність. Проте, зазначеною редакцією Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді суддів, призначених на посаду до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (№ 2862-ХІІ від 15.12.1992), який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно абз. 2 п. 3-1 постанови Кабінету ОСОБА_5 України № 865 від 03.09.2005 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету ОСОБА_5 України № 545 від 11.06.2008, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду України у постанові від 06.07.2016 по справі № П/800/426/14.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Основного закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст.ст.21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6 ст.47 вказаного Закону).

Конституційний Суд України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, 3 червня 2013 року №3рп/2013 констатував, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12, "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці" (пункт 54).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби, половину строку навчання за денною формою в юридичному інституті та роботу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого.

Водночас, стаж роботи позивача на посаді юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука у період з 01.08.1994 року по 22.09.1996 року, з огляду на приписи ст. 43 Закону України "Про статус суддів" та постанови Кабінету ОСОБА_5 України № 865 від 03.09.2005 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Вказаний стаж роботи дає право позивачу на отримання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки у відповідності до ч. 6 ст. 44 Закону України "Про статус суддів".

Таким чином, загальний стаж роботи, що дає позивачу як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 27 років 5 місяців 16 днів.

Отже, враховуючи положення частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, щомісячне довічне утримання позивача має становити 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відносно позовних вимог щодо визначення такого способу виконання рішення, як зобов'язання відповідача щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до ст. 257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, особа може звернутися за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, які, на її думку, порушені існуючою дією, бездіяльністю чи рішенням.

Обовязковою ознакою рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки (права чи обовязки) для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий (обтяжуючий) характер.

Належні способи захисту це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, вирішуючи публічно-правовий спір, суд повинен встановити: в чому полягає порушення прав позивача оскаржуваною бездіяльністю, дією чи актом.

На час розгляду даної адміністративної справи у суду відсутні підстави вважати, що після здійснення перерахунку позивачу та виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 %, відповідач, в подальшому, у разі зміни грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, буде порушуватиме законні права та інтереси позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання у належному розмірі - 90% заробітної плати судді на відповідній посаді.

Колегія суддів зазначає, що зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати пенсію позивачеві у відповідному розмірі на майбутнє не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і захищати права, свободи та інтереси, які були порушені на час звернення до суду, а не можуть бути порушені у майбутньому. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин та захищати ще не порушене право.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача, після здійснення відповідного перерахунку пенсії, в подальшому, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання., оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях позивача. Судовий захист прав, свобод та інтересів осіб є таким, що настає внаслідок встановленого судом факту їх порушення, а не можливості їх порушення в майбутньому.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання бездіяльності та зобов'язання відповідача зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання стажу роботи на посаді юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні та визначення такого способу виконання рішення: щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В іншій частині рішення доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 167, 183-2, 195, 196, 200, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.02.2017р. по справі № 537/6260/16-а скасувати в частині: визнання бездіяльності ОСОБА_1 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів роботу на посаді юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні; зобов'язання ОСОБА_1 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді 20 років 12 днів роботу на посаді юрисконсульта Крюківського райвиконкому м. Кременчука - 2 роки 1 місяць 22 дні; визначення такого способу виконання рішення: щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.02.2017р. по справі № 537/6260/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8