Справа № 2032/11/2170
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2011 р. 11 год.35 хв.Справа № 2-а-2032/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кравченко А.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області (далі відповідач, ДПІ), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 30.11.2010 р. № /0, від 22.12.2010р. № /1, від 11.03.2011р. № НОМЕР_1, від 11.03.2011р. № НОМЕР_2, якими позивачеві збільшено грошові зобовязання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 52603,21 грн. у тому числі за основним платежем на суму 17534,17 грн. та за штрафними санкціями на суму 35068,84 грн.

Спірні податкові повідомлення - рішення складені за висновками акту документальної планової перевірки позивача від 29.11.2010р. № 112/17- (далі - акт №112) та за результатами апеляційного узгодження донарахованих податковим органом зобовязань з податку з доходів фізичних осіб.

Позивач просить скасувати спірні податкові повідомлення - рішення тому, що вважає, що вони прийняті на підставі незаконних висновків акту перевірки № 112. Позивач стверджує, що наведені у акті перевірки дані про виплату коштів найманим працівникам не відповідають дійсності, не підтверджені документально, а тому не можуть бути використанні для нарахування податку з доходів фізичних осіб з найманих працівників.

Відповідач проти позову заперечує і стверджує, що обовязок нарахування доходу на користь найманих працівників, утримання податку з цих доходів передбачений Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р. № 889-УІ (далі Закон №889). Про нарахування доходів свідчать договори з фізичними особами, які зареєстровані у районних управлінні Пенсійного фонду України та центрі зайнятості. Тому відповідач вважає доведеним факт виплати позивачем доходів на користь фізичних осіб та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив наступні обставини.

Спірне податкове повідомлення - рішення від 30.11.2010р. № /0 складене на підставі висновків акту перевірки позивача №112, а податкові повідомлення - рішення від 22.12.2010р. № /1, від 11.03.2011р. № НОМЕР_1, від 11.03.2011р. № НОМЕР_2 були складені внаслідок додаткового нарахування податку з доходів фізичних осіб у звязку розглядом скарги позивача у порядку апеляційного узгодження донарахованих позивачем зобовязань з податку з доходів фізичних осіб за актом перевірки №112.

За актом перевірки №112 при перевірці правильності визначення нарахування та перерахування податку з доходів фізичних осіб відповідачем встановлено, що позивачем не нараховано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплаченого доходу найманим працівникам у сумі 17244,75 грн., чим порушено вимоги статті 8 пункту 8.1 пп.8.1.1. Закону № 889.

У період, що перевірявся позивачем, за даними відповідача, не надано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також утриманого з них податку за формою ДФ за 1, 3 квартали 2008 року 1, 2, 3 квартали 2009 року та 1, 2, 3 квартали 2010 року чим порушено вимоги п.19.2 ст.19 Закону №889.

За актом №112 для перевірки позивача відповідачем використані дані книги обліку доходів та витрат, трудові договори, чеки на придбання дизельного палива. Документи, на підставі яких зроблено висновок про несплату податку з доходів фізичних осіб з найманих працівників, у акті перевірки не зазначаються.

Як пояснив представник відповідача під час розгляду справи для визначення доходу найманих працівників використані трудові угоди, укладені позивачем з найманими працівниками, що були зареєстровані у Голопристанському районному центрі зайнятості та районному управлінні Пенсійного Фонду України та інформацію цих органів про виплачені працедавцем кошти по зареєстрованим трудовим угодам.

Позивач не заперечує, що для ведення господарської діяльності укладав трудові угоди з фізичними особами для залучення їх для виконання трудових відносин у якості водіїв, механіків, охоронців, інженера. Укладені угоди були строковими та передбачали виплату заробітної плати, виходячи з штатного розкладу, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Позивач стверджує, що виплата винагороди фізичним особам здійснювалась за розрахунковими відомостями, які були втрачені під час проведення перевірки та при вилучені документів прокуратурою Голопристанського району. Крім того позивач звертає увагу суду, що під час обрахування доходів найманих працівників відповідачем не враховано строковий характер трудових угод з цими працівниками а розрахунково визначені доходи найманих працівників не підтверджені первинними бухгалтерськими документами платника податку.

Представник відповідача визнав, що під час проведення перевірки допущені помилки у встановлені періодів, роботи найманих працівників, що привело до невірного визначення доходів та податку за спірними податковими повідомленнями - рішеннями. Крім того представник відповідача підтвердив, що при проведені перевірки не досліджувались первинні бухгалтерські документи, а висновок про несплату податку зроблено на підставі трудових угод та інформації районних центру зайнятості та Пенсійного Фонду України.

Відповідно до пп.. 8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України №889 податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

На думку суду, нарахування доходу найманим працівникам повинно підтверджуватись розрахунковими відомостями або іншими подібними документами, тобто про фактичне нарахування доходів фізичним особам можуть свідчити лише первинні бухгалтерські документи працедавця.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, затвердженого Наказом ДПА України від 11.06.2004 р. N 326, зареєстровано в Мінюсті України 30.06. 2004 р. за N 803/9402 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень, зокрема, норм податкового та валютного законодавства, а також невиконання платником податків законних вимог посадової особи податкових органів, яка проводила перевірку. Факти виявлених порушень податкового та валютного законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів. За кожним відображеним в акті фактом порушення податкового та валютного законодавства необхідно: висвітлити показники, які відображаються платником податків у податковій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів обліку платника податків у розрізі періодів; у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків та, за їх наявності, відповідальних осіб за ведення обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи щодо встановлених порушень; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи з обліку, а у разі відсутності такого - інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; у разі відмови платника податків та, за їх наявності, відповідальних осіб за ведення обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи надати посадовим особам, що здійснюють перевірку, письмові пояснення щодо причини ненадання документів, факти відмови відображаються в акті.

Отже при проведені перевірки відповідач як контролюючий орган мав провести перевірку всіх напрямів ведення господарської діяльності платника податків, у ході такої перевірки підтвердити чи спростувати факти проведення окремих господарських операцій та правомірність відображення цих операцій у звітах цього субєкта підприємницької діяльності. Відповідач за актом перевірки №112 не зазначив джерело отримання інформації про нарахування (виплату) доходів найманим працівникам, а під час судового розгляду справи не зміг підтвердити розрахунки отриманих доходів первинними бухгалтерськими документами та трудовими угодами.

Зазначене свідчить, що відповідач не підтвердив розрахунки отриманого доходу найманих працівників та призначений до сплати податок з доходів фізичних осіб належними доказами, тому суд вважає, що акт перевірки №112 не може слугувати підставою для складення податкових повідомлень - рішень про збільшення грошових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб з доходів найманих працівників.

Таким чином суд повністю задовольняє позовні вимоги позивача та скасовує спірні податкові повідомлення рішення.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Задовольнити повністю позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області від 30.11.2010р. № /0.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 грудня 2011 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 8.2.8