Справа № 810/107/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року № 810/107/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2016 р., яким йому було визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 р. у розмірі 25 000 грн.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що прийняттям Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. №71-VIII, яким введено новий (транспортний) податок та встановлені чіткі правила його сплати, держава здійснила законне втручання у мирне володіння майном позивача, що суперечить практиці розгляду справ Європейським судом з прав людини. При цьому позивач вказав, що придбаваючи автомобіль марки Porshe Panamera, 2012 року випуску, у 2013 р. він не прогнозував такі витрати як сплату податку у розмірі 25 000 грн., що завдає йому прямих збитків. Наразі, зазначає позивач, він не може продати вказаний автомобіль із грошовим зиском для себе та одночасно не знаходить підстав для сплати транспортного податку, у зв'язку з чим звернувся до суду з вимогою про скасування рішення, яким визначено податкове зобов'язання у 25 000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та звернув увагу суду, що оскільки Закон України від 28.12.2014 р. №71-VIII не відповідає Конституції України, то є всі підстави для його невиконання.

Уповноважений представник відповідача у засідання суду повторно не прибув, про дату та місце розгляду справи, судом повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі, не надав.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАСУ, суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи та матеріали, встановивши фактичні обставини справи, з наданням їм відповідної правової оцінки, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з огляду на таке:

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля марки Porshe Panamera, 2012 року випуску, вказаний транспортний засіб зареєстрований за ним 28.12.2013 р., що визнає і позивач.

22.06.2016 р., Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 було визначено податкове зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25 000 грн., з яким останній не погоджується, позаяк вважає, що таке рішення ухвалене на підставі Закону, який протирічить Конституції та ущемлює права власників транспортних засобів (нерухомого майна).

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, суд зауважує на таке:

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2012р. № 71-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року до ПК внесені зміни, зокрема статтю 267 ПКУ викладено в новій редакції , якою запроваджено транспортний податок.

Згідно з підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 ст.267 ПКУ платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктом оподаткування.

Підпунктом 267.2.1, у свою чергу, встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Відповідно до пункту 267.4 зазначеної статті ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Згідно із пунктом 267.5 - базовий податковий (звітний) період як елемент транспортного податку дорівнює календарному року.

За правилами підпункту 267.6.1, абзаців першого та другого підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За результатом розгляду матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що позивач є власником легкового автомобіля марки Porshe Panamera, 2012 р. випуску з об'ємом двигуна більше 3000 куб. см., дата реєстрації автомобіля 28.12.2013 р.

Податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2016р. № ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання з транспортного податку в сумі 25 000 грн. за 2016 р. (з розрахунку ставки податку 25000,00 грн. за базовий податковий (звітний) період) впродовж яких позивач є власником автомобіля.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 ПКУ платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 ПК передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний визначити грошове зобов'язання у разі, якщо податковим та іншим законодавством на нього покладено обов'язок щодо нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору.

Аналіз вищенаведених норм у співставленні з діями податкового органу щодо визначення позивачу транспортного податку дозволяє зробити висновок, що відповідач діяв на підставі закону та у відповідності із встановленими йому повноваженнями.

Щодо твердження позивача про невідповідність прийнятого Закону №71-VIII від 28.12.2014 р. нормам Конституції та порушенням цим законом його прав власника майна, суд звертає увагу на таке:

згідно п.5.4 рішення Конституційного суду України від 10 жовтня 2001 р. у справі №1-23/2001 № 13-рп/2001 "власники, здійснюючи своє право, повинні додержуватися конституційних положень про те, що "власність зобов'язує", і вона "не повинна використовуватись на шкоду людині і суспільству" (частина третя статті 13), а також, завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства (частина сьома статті 41). Отже, із системного аналізу положень Конституції України",- наголосив КСУ, "випливає, що право власності може бути обмежено".

Крім того, станом на день розгляду справи Закон України №71-VIII не визнано таким, що суперечить Конституції України.

На підставі наведеного та, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову,- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.