Справа № 826/3372/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3372/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Аліменка В.О., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., за участі представників позивача ОСОБА_2, та ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Лясянського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області (надалі - відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (надалі - відповідач 2), Лисянського районного управління юстиції Черкаської області (надалі - відповідач 3), третя особа ОСОБА_6, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати висновок відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області №-28-0.7-352/15-16 від 01.02.2016 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3849/14-15-СГ від 10.08.2015 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-5593/14-15-СГ від 05.11.2015 року;

- зобов'язати відділ Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області скасувати запис у Поземельній книзі зареєстрованої земельної ділянки на ім'я громадянина ОСОБА_6 із кадастровими номерами НОМЕР_1, за межами населеного пункту в адмінмежах Журжинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області;

- скасувати рішення Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, щодо реєстрації права оренди від 23 листопада 2015 року №12302134 на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки площею 23,9000га між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області і громадянином ОСОБА_6;

- зобов'язати відділ Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області погодити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 23,9000 га в оренду для ведення фермерського господарства на території Журжинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відмова відповідача 1 у погодженні проекту землеустрою є безпідставною та такою, що порушує його права, оскільки він до цього отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.12.2016р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2016р., як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, представник третьої особи заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 21.01.2015 року №23-437/14-15-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 23,9000 га на території Журжинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області (а.с.27).

Лисянським виробничим відділом Центру ДЗК 30.07.2015 року було подано проект землеустрою та відповідну заяву до відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області для розгляду та погодження.

Відділ Держгеокадастру у Лисянському районі розглянувши наданий проект позивача прийняв висновок від 06.08.2015 року №28-0.2-2392/2-15 (а.с.46): проект не погоджено з наступних підстав: згідно розпорядження РМ УРСР № 780-р від 14.10.75р. Журжинецька та Хижинська сільські ради відносяться до пам'яток природи загальнодержавного значення «Козацький Вал»; у Відділі відсутні картографічні матеріали щодо пам'яток природи загальнодержавного значення, тому необхідно визначити межі даних пам'яток, або погодити даний проект відділом охорони культурної спадщини, Управлінням культури Черкаської облдержадміністрації; відповідно до постанови КМУ від 26.07.2001р. №878 «Про затвердження списку історичних населених місць України» Лисянський район Черкаської області відноситься до даного списку, але науково-проектна документація з визначення меж історичних ареалів населених місць по Лисянському району не розроблялася; позивач створив фермерське господарство «Ніка Успіх» в адмінмежах Федюківської сільської ради 10.09.2012р. (довідка з єдиного державного реєстру 506543). Розпорядженням райдержадміністрації №240 від 05.10.2012 р. надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Ніка Успіх» для передачі у приватну власність, в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель фермерського господарства «Ніка Успіх» на території Федюківської сільської ради. Головне управління Держземагентства у Черкаській області затвердило Наказом від 26.02.2014 року документацію із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_5 площею 3,4342 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) в адмінмежах Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту; проект відведення не відповідає ст. 50 Закону України «Про землеустрій», а саме відсутні в повному об'ємі матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування.

Позивач повторно звернувся до відповідача 1 про погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 23,9000 га сільськогосподарського призначення (рілля) із земель державної власності в оренду, розташованої в адміністративних межах Журжинецької сільської ради за межами с. Журжинці Лисянського району Черкаської області.

Відповідачем 1 був складений висновком від 20.10.2015 року №28-99.7-2952/2-15 про відмову в погодженні проекту землеустрою у зв'язку з тим, що перераховані у попередньому висновку від 06.08.2015 року №28-0.2-2392/2-15 не були усунуті, а саме: відповідно до постанови КМУ від 26.07.2001р. №878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» Лисянський район Черкаської області відноситься до даного списку, але науково-проектна документація з визначення меж історичних ареалів населених місць по Лисянському району не розроблялася; гр. ОСОБА_5 створив фермерське господарство «Ніка Успіх» в адмінмежах Федюківської сільської ради 10.09.2012 р. (довідка з єдиного державного реєстру 506543). Розпорядженням райдержадміністрації №240 від 05.10.2012 р. надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Ніка Успіх» для передачі у приватну власність, в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель фермерського господарства «Ніка Успіх» на території Федюківської сільської ради. Головне управління Держземагентства у Черкаській області затвердило Наказом від 26.02. 2014 документацію із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_5 площею 3,4342 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) в адмінмежах Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту; проект відведення не відповідає ст. 50 Закону України «Про землеустрій», а саме відсутні в повному об'ємі матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (а.с.48).

Позивач втретє звернувся до Відповідача 1 із заявою розробника та проектом землеустрою, на що отримав черговий висновок від 01.02.2016 року №28-0.7-352/15-16 (а.с.50), яким не погоджено проект землеустрою, оскільки проект відведення не відповідає вимогам ст.50 Закону України «Про землеустрій», а саме, відсутня письмова згода землевласника (користувача), засвідчена нотаріально, (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством) або рішення суду. Зазначено, що на вказану земельну ділянку ОСОБА_6 було подано проект на погодження, який відповідно до висновку від 22.09.2015 року №28-0.6-2726/2-15 був погоджений, після чого була проведена реєстрація земельної ділянки та 05.10.2015 року видано витяг з Державного земельного кадастру. В подальшому проект був затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 05.11.2015 року №23-5593/14-15-СГ. Договір оренди на зазначену ділянку гр. ОСОБА_6 був зареєстрований Лисянським районним управлінням юстиції 23.11.2015 року.

Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Статтею 116 Земельного кодексу України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно доЗакону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 15-17 ст. 186 Земельного кодексу України оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб'єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації.

Згідно з приписами ст.186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Закон України «Про землеустрій» визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст. 50 вказаного Закону проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 1 складались висновки від 06.08.2015 року та від 20.10.2015 року, в яких зазначено, що зазначена земельна ділянка не була передана в оренду жодній особі, а поданий проект відведення не відповідає ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

В судовому засіданні апелянт не заперечував проти вказаних обставин, і зазначені висновки відповідача від 06.08.2015 року та від 20.10.2015 року позивачем в судовому порядку не оскаржувались.

В подальшому, згідно матеріалів справи, наказом відповідача 2 від 05.11.2015 року був затверджений проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду третій особі ОСОБА_6, а з 23.11.2015р., з моменту реєстрації, ОСОБА_6 є землекористувачем.

Враховуючи вказане, оскільки землекористувачем спірної земельної ділянки є ОСОБА_6, тому відповідач 1 зобов'язаний був це врахувати при прийнятті рішення про погодження проекту землеустрою стосовно тієї самої земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування висновку відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області №-28-0.7-352/15-16 від 01.02.2016 року є необґрунтованними та такими, що не підлягає задоволенню, оскільки підстав у відмові погодження у відповідача не було, проект землеустрою відповідав вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівній документації, в тому числі положенням статті 50 Закону України „Про землеустрій".

Щодо решти позовних вимог, колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, що нормами законодавства встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Отже, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (висновок Верховного Суду України від 10.12.2013р. при розгляді справи № 21-35а1).

Внаслідок вказаного, зазначені позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основної позовної вимоги - про визнання незаконним та скасування висновку відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області №-28-0.7-352/15-16 від 01.02.2016 року, яка є неогрунтованою, крім того, похідні позовні вимоги не порушують права, свободи та інтереси позивача та не створюють для нього жодних правових наслідків.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом, апелянтом не спростовано, внаслідок чого, всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 20.03.2017 р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Відділу Держгеокадастру у Лисянському районі Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Лясянського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

В.О. Аліменко

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кобаль М.І.