Справа № 727/6069/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/6069/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив: визнати дії інспектора №1 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернівці рядового поліції Демедюка В.В. щодо зупинки його автомобіля та винесення постанови ПС2 №436388 від 06.08.2016 року - неправомірними; постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №436388 від 06.08.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу - скасувати, а справу закрити.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.09.2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явивилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 06 серпня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці рядовим поліції Демедюком В. В. винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії ПС2 №436388 відносно ОСОБА_2 за порушення п. 2.1 правил дорожнього руху, а саме - керування автомобілем марки «MERCEDES BENZ Sprinter 316» з тимчасовим транзитним номерним знаком НОМЕР_1 за відсутності полісу страхування цивільно-правової відповідальності, в зв'язку з чим був зупинений по проспекту Незалежності, буд. 99 в м. Чернівці.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_2, вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим не погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 10.4 Закону України ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» під час в'їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно підпункту «а» п.2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.4. ПДР водій транспортного засобу повинен пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2,1. цих Правил, і, зокрема, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідальність за непред'явлення цих документів передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції з безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством. - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.1 ГІДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» встановлено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України.

Водночас, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 не надав інспектору відповідний поліс, що не заперечувалося останнім.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи позивача про підставність керування транспортним засобом без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки останній не міг оформити такого так як тривала процедура митного оформлення автомобіля та ним ще не отримано свідоцтво про реєстрацію.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, на керованому ОСОБА_2 транспортному засобі не було відповідного типу та розміру номерного знаку, місця його закріплення, вказаних у державних стандартах України, про що не заперечував і сам позивач, що стало підставою для зупинення даного ТЗ.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разу вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП розглядають органи Націонатьної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, п. 4 розділу І інструкції № 1395 від 07.11,2015 р. передбачено, що уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до ад.міністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки відповідач діяв у спосіб, на підставах та в межах наданих йому повноважень, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України .

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.