Справа № 203/5806/16-а (2-а/0203/12/2017)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017 рокусправа № 203/5806/16-а (2-а/0203/12/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення ,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати незаконним рішення ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2016 року №1 Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою №27543 пенсіонера МВС ОСОБА_2, яка одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 7 839,52 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять дев'ять грн. 52 коп.); скасувати рішення ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2016 року №1 Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою №27543 пенсіонера МВС ОСОБА_2, яка одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 7 839,52 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять дев'ять грн. 52 коп.).

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28 січня 2016 року №1 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою №27543 пенсіонера МВС ОСОБА_2, яка одержує пенсію за вислугу років.

Не погодившись з постановою суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної постанови та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка перебуває на обліку в ОСОБА_1 управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До 06.11.2015 року позивачка працювала на посаді спеціаліста першої категорії відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, а з 07 листопада 2015 року, після вступу в дію Закону України "Про Національну поліцію" працює на посаді спеціаліста першої категорії відділу юридичного забезпечення ОСОБА_1 управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Згідно рішення ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2016 року №1 «Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру» за пенсійною справою ОСОБА_2 у звязку з неповідомленням про працевлаштування за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року утворилася переплата пенсії в розмірі 7 839,52 грн., яка підлягає поверненню шляхом стягнення з пенсії в розмірі пенсії щомісячно до повного погашення.

ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.07.2016 року позивачку було повідомлено, що у звязку з її перебуванням на посаді державного службовця в Національній поліції з 07.11.2015 по 28.12.2015 враховуючи положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VIII від 02.03.2015 виникла переплата пенсії, яка підлягає поверненню.

В подальшому, на неодноразові звернення ОСОБА_2 до органу Пенсійного фонду щодо надання рішення про нарахування заборгованості листом ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.10.2016 року, з наведенням аналогічних пояснень, було надано копію рішення від 28.01.2016 року №1 «Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру».

Прийняте рішення ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2016 року №1 «Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру» за пенсійною справою ОСОБА_2 є предметом спору у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийнятого ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення про стягнення з ОСОБА_2І надміру виплаченої пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В силу приписів частини першої статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" cуми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695 (далі - Порядок №64).

Відповідно до пункту 3 Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, діючим законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії.

Як зазначалося вище, вказані утримання з пенсії позивачки здійсненні на підставі рішення ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2016 року №1, підставою прийняття якого зазначено неповідомлення про працевлаштування.

При цьому, визначена управлінням Пенсійного фонду підстава «неповідомлення про працевлаштування» прийняття оскаржуваного рішення не відповідає обставинам справи з огляду на те, що станом на визначену відповідачем дату, до 07.11.2016 року, позивачка була працевлаштованою особою, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується органом Пенсійного фонду.

Водночас, як свідчать матеріали справи, причиною виникнення переплати пенсії, відповідачем зазначено перебування позивача на посаді державного службовця в Національній поліції, що згідно з положенням Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон №213) було підставою для припинення виплати пенсії.

Зокрема, вказаним Законом №213 було внесено зміни до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме: вказану статтю Закону викладено в новій редакції: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Пунктом 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону №213 передбачено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах, зокрема, у Міністерстві внутрішніх справ України.

При цьому, відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Приписи пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону №21 виконано не було, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, в тому числі, норми Закону України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу" щодо пенсійного забезпечення, і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

А, відтак, особам, які підпадали під дію Закону України "Про державну службу" протягом спірного періоду пенсія призначалась відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим, передбачені статтею 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

Тому, з огляду на викладене, посилання відповідача на перебування на посаді державного службовця в Національній поліції з 07.11.2015 по 28.12.2015, як на підставу неправомірного отриання пенсії в цей період є безпідставним.

Отже, висновок суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності висновку відповідача про неправомірність отриманні позивачем пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року та відповідно прийнятого відповідачем рішення від 28.01.2016 року №1 Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Питання про поновлення строку є не так фактом, який підлягає встановленню, як елементом аргументації, або оціночною категорією.

Так, предметом спору в даній справі є рішення відповідача від 28.01.2016 року, яке було направлено позивачу листом від 17 жовтня 2010 року, при цьому інших доказів щодо повідомлення позивача про прийняте рішення, відповідачем не надано.

Тому, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 13.03.2017 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим