Справа № 800/100/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 березня 2017 року м. Київ справа № 800/100/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз Л.Л. перевіривши матеріали адміністративного позову Громадської організації "Національне благо України" та ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправним, незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація "Національне благо України" та ОСОБА_1 звернулися до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою, у якій просили:

- визнати Постанову Верховної Ради України від 19.06.2014 року №150-VII протиправною, незаконною та скасувати.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Позивачі оспорили Постанову Верховної Ради України, якою ОСОБА_2 призначено на посаду Голови Національного банку України. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки того суб'єкта, якому його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і в позивачів, прав чи обов'язків у зв'язку із виданням оскаржуваної постанови не породжує для останніх і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Отже, заявники не мають права на оскарження зазначеного правового акта індивідуальної дії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 28.02.2017 року у справі № 800/590/16.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 17, 109, 160, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Громадської організації "Національне благо України" та ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправним, незаконним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Л. Мороз