Справа № 821/323/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/323/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" ОСОБА_2, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення позивача до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" включити позивача до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.03.2016 р. між ним та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір № 980-075- "Суперкапітал" (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого внесено грошові кошти в сумі 18000 грн. на депозитний рахунок № 8401 відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський". 20.05.2016 р. договір переукладено на договір "Перше знайомство" № 980-075-000246333 та внесено позивачем строковий вклад у сумі 18199,69 грн. на депозитний рахунок № 8402. Після оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", звернувся до відповідача про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів. В січні 2017 року отримав повідомлення про те, що переказ коштів на рахунок ПАТ "Банк Михайлівський" є нікчемним, а тому йому відмовлено у включенні до реєстру вкладників. Вважає таку відмову безпідставною та протиправною, адже жодних доказів нікчемності договору, укладеного між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" немає.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Приписами ч.4 ст.122 КАС України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Водночас, від представника відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву обґрунтовані тим, що договір відступлення права вимоги № 1805 від 18.05.2016 р. здійснений під час дії обмежень діяльності ПАТ "Банк Михайлівський", запроваджених Постановою НБУ № 917/БТ від 22.12.2015 р., що вказує на нікчемність вказаного правочину та підтверджується актом про проведення перевірки правочинів (у т.ч. договорів), які відповідають критеріям нікчемності № 2 від 01.06.2016 р. На депозитний рахунок позивача зараховані кошти з рахунка № 8401, на який було здійснено нікчемне перерахування від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у сумі 18199,19 грн. Оскільки інших коштів, окрім зарахованих від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", на рахунку № 8401 не було, тому вбачається, що на депозит було залучено саме кошти перераховані від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", що тягне за собою наслідки нікчемного перерахування. Так, кошти на рахунок позивача надходили внаслідок нікчемних договорів відступлення прав вимог з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Жодних неправомірних рішень чи дій відповідачем не приймалось та не вчинялось, бездіяльності з його боку не вбачається, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання кореспонденції суду 13.03.2017 р.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.03.2016 р. укладено договір № 980-075- "Суперкапітал" (з виплатою процентів щомісячно), згідно умов якого ОСОБА_1 (Сторона-1) передає ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) у власність грошові кошти в сумі 18000 грн. на строк 271 день з виплатою 33,54 відсотки річних, а Сторона 2 зобов'язується їх повернути та виплатити проценти на депозитний рахунок № 8401, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно пункту 1.4 цього договору його укладено між ОСОБА_1 (Сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) через повіреного ПАТ "Банк Михайлівський", який вчиняє дії від імені, в інтересах та за рахунок Сторони-2 (довірителя).

Відповідно до п.8.4 Сторони підтвердили, що даний договір є договором позики та регулює відносини Сторін, що пов'язані з наданням позики Стороною-1 Стороні-2.

20.05.2016 р. між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" № 980-075-000246333, відповідно до якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти Вкладника та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок № 8402 у Гривні, що відкривається Банком на ім'я вкладника, і зобов'язується виплачувати Вкладнику суму Вкладу та проценти на неї в порядку та на умовах, встановлених цим Договором та Умовами розміщення вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно п.2.1 договору Банк приймає Вклад у сумі 18199,69 грн. на строк 14 днів з виплатою 5 % річних.

Вказані кошти у розмірі 18199,69 грн., як вбачається з банківської виписки, 19.05.2016 р. надійшли на рахунок позивача № 8401, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" як повернення коштів згідно з договором від 04.03.2016 р. № 980-075-000199245 і 20.05.2016 р. були переведені на рахунок № 8402, відкритий на ОСОБА_3

23.05.2016 р. Національним банком України прийнято рішення № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних". В той же день Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський " та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 р. оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський".

З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 р. повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" делеговано ОСОБА_2 з 05.09.2016 р.

26.09.2016 р. позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, або повідомити по підстави щодо невиплати гарантованої суми відшкодування.

Повідомленням від 25.01.2017 р. № ЗГ1/8787 ОСОБА_1 проінформовано про нікчемність правочину щодо переказу коштів (трансакції), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 р. в сумі 199,19 грн. з призначенням платежу "оплата процентів по договору № 980-075-000199245 від 04.03.2016 р." та в сумі 18000 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором № 980-075-000199245 від 04.03.2016 р." на рахунок № 8401, що належить ОСОБА_1

Повідомленням від 25.01.2017 р. № ЗГ1/8788 ОСОБА_1 проінформовано про нікчемність правочину щодо переказу коштів (транзакції), здійсненого ОСОБА_1 20.05.2016 р. в сумі 18199,69 з призначенням платежу "залучення коштів на депозит згідно договору 980-075-000256333" на рахунок № 8402, що належить ОСОБА_1

Внаслідок встановленої нікчемності правочинів позивача не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись з вказаною позицією відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі Закон № 4452-VI).

Підпунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пп.17 ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI).

Згідно ч.1 ст.3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

В абз.1 ч.1 ст.26 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ст.2 Закону України "Про банк та банківську діяльність" від 07.12 2000 р. № 2121-III (далі - Закон № 2121-III) вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2016 р. на рахунок позивача № 8401 відбулось зарахування коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в сумах 18000 грн. та 199,19 грн. Вказані кошти є поверненням ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" позики, наданої ОСОБА_1 згідно договору від 04.03.2016 р. № 980-075-000199245. При цьому дані кошти були розміщені на рахунку, відкритому у ПАТ "Банк Михайлівський". У свою чергу 20.05.2016 р. позивачем здійснено переказ коштів зі свого рахунку № 8401 на свій же рахунок № 8402.

У поданих до суду запереченнях представник відповідача вказує на те, що фактичне повернення коштів позивачу відбулось за рахунок Банку, так як ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" не мало в розпорядженні достатніх для цього коштів.

Згідно з висновками робочої комісії вказані дії відбувались з метою отримання коштів не від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" і не за рахунок Банку, а від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто за рахунок державних коштів.

До матеріалів справи долучено копію акту № 2 від 01.06.2016 р. про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності, та витяг з Додатку 2 до Акту № 2 від 01.06.2016 р., відповідно до яких визнано нікчемним перерахування коштів з поточного рахунку № 5802 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", здійснене 19.05.2016 р. на рахунок ОСОБА_1 № 8401 в сумі 18199,19 грн.

Під час перевірки робочою комісією встановлено, що на виконання умов договорів відступлення права вимоги, в т.ч. договору від 18.05.2016 р. № 1805, Банк провів розрахунок, а саме перерахував ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" загальну суму в розмірі ,51 грн. В результаті чого, 19.05.2016 р. Банком було отримано від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 16289 платіжних документів на повернення коштів фізичним особам - клієнтам Банку, в т.ч. ОСОБА_1

В частині проведення кредитних операцій на суму ,51 грн. на підставі укладених договорів відступлення права вимоги, Банк порушив обмеження накладені Постановою НБУ від 22.12.2015 р. № 917/БТ, якою запроваджено ряд обмежень в його діяльності, що вказує на нікчемність таких правочинів.

Суду відомо із загальнодоступних джерел мережі інтернет та вивченої судової практики, що така ситуація є непоодинокою, зокрема, за посередництвом ПАТ "Банк Михайлівський" було ошукано 14 тис. фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд. грн.

З метою захисту прав всіх фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в т.ч. клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому, Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 р. № 1736-VIII (далі - Закон № 1736-VIII), який поширив на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк (ПАТ "Банк Михайлівський"), що виступив повіреним за відповідним договором, гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, 19.11.2016 р. вступили в силу положення п.15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 р. № 1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Крім того, пп.2 п.1 Закону № 1736-VIII статтю 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" доповнено частиною п'ятою такого змісту: "У разі виконання банком функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів фізичних осіб на користь третіх осіб (включаючи небанківські фінансові установи) банк зобов'язаний попередньо ознайомити у письмовій формі фізичних осіб про те, що такі кошти не є банківським вкладом фізичної особи, на який поширюються гарантії, встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Будь-якого подібного письмового ознайомлення ОСОБА_1 при укладанні договору від 03.04.2016 р. № 980-075- не було.

Відтак, у відповідності до вказаних законодавчих змін, ОСОБА_1 прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 р. № 1736-VIII.

З таких обставин суд вважає протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо зазначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" в листах на ім'я ОСОБА_1 від 25.01.2017 р. №№ ЗГ1/8787, ЗГ1/8788 про те, що переказ коштів (транзакція), здійснений на рахунок ОСОБА_1 є нікчемним, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Правові підстави для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними вказані у ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже, зі змісту ст.228 ЦК України слідує, що цивільні правочини, які порушують публічний порядок є нікчемними відповідно до цієї статті, що дає право суду застосувати до сторін правові наслідки, передбачені в статті 216 ЦК України.

При кваліфікації правочину за ст.228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому виявилась завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, і хто з її учасників мав намір на досягнення цієї мети. За відсутності таких доказів наявність умислу у юридичної особи та фізичної особи не може вважатись установленою.

Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п.п.1.24, 1.30 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Платіжними дорученнями ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зі свого поточного рахунку що відкритий у Банку, ініціювало переказ коштів на повернення позик та процентів за ними фізичним особам, в тому числі й позивачу, на підставі відповідних договорів. Доказів на підтвердження того, що набуття ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у розпорядження коштів ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено на підставі нікчемних договорів матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб всупереч вимогам Закону № 4452-VІ та нормативно-правових актів Фонду безпідставно не внесла позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Тобто, в даному випадку наявна бездіяльність відповідача щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не протиправність дій, як вказує позивач.

Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то суд вважає, що для більш повного захисту прав позивача слід вийти за межі вказаних позовних вимог та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи наступне.

Положеннями Закону № 4452-VІ та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14) чітко визначені строки, в які уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право сформувати та подати до Фонду повний перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, та перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VІ.

Згідно пункту 5 розділу IIІ "Діяльність уповноваженої особи Фонду при здійсненні відшкодувань коштів за вкладами" Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Із наведеного слідує, що ні нормами Закону № 4452-VІ, ні нормами прийнятого на його підставі Положення № 14, не передбачено обов'язок чи право уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проводити внесення даних про вкладників банку до уже сформованого переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, у разі якщо такий перелік вже переданий до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і відповідно виконавчою дирекцією Фонду уже затверджений реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд не вправі зобов'язувати відповідача вчиняти дії, які не передбачені Законом № 4452-VІ та нормативно-правовими актами Фонду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч.1 ст.71 КАС України). Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 9.4