Справа № 166/39/17,2-а/166/19/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Справа № 876/1919/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 17.01.2017 року у справі № 166/39/17 за позовом ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправною відмови провести перерахунок пенсії та про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправною відмови провести перерахунок пенсії та про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває на обліку в Старовижівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723. На час звернення 12 квітня 2006 року за призначенням пенсії працювала на посаді головного спеціаліста відділу освіти Ратнівської райдержадміністрації. В зв'язку із підвищенням заробітної плати з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», що є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років, вона 28 грудня 2016 року звернулася до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку пенсії, згідно із ст.37-1 Закону, долучивши до заяви довідку про заробітну плату працівника за посадою, яку вона займала перед виходом на пенсію.

За результатом розгляду її звернення відповідачем 03 січня 2017 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Вважає таку відмову відповідача безпідставною, оскільки відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України Про державну службу та ряд інших це дало підставу для відмови в перерахунку, оскільки ця норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Тобто, норма Закону поширюється тільки на тих осіб, яким пенсії призначаються за спеціальними законами після 01.06.2015 року, а не на тих, яким вони були призначені до того.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 17.01.2017 року позов задоволено, а саме судом першої інстанції було визнано дії Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно із довідкою №С-261пр від 26 грудня 2016 року, виданою Ратнівською районною державною адміністрацією Волинської області, протиправними та зобов'язано Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області з 01 січня 2017 року здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно із довідкою №С-261пр від 26 грудня 2016 року, виданою Ратнівською районною державною адміністрацією, з урахуванням виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 17.01.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивачу з 2004 року призначено пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Підставою для відмови в перерахунку пенсії позивачу згідно листа відповідача від 03.01.2017, стала відсутність, на думку відповідача, законодавчого обов'язку проводити будь-які перерахунки пенсійних виплат, оскільки згідно редакції ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону України №76-VІІІ), Кабінет Міністрів України на виконання цієї норми не вчинив жодних дій щодо встановлення умов та порядку перерахунку пенсійних виплат державним службовцям.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зміни, які відбулися в ст.37-1 цього Закону, стосуються тих пенсій, які будуть призначатися після набрання чинності змін до закону, і ніяким чином не підлягає перегляду розмір відсотків, що були обчислені при призначенні пенсії.

Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" прийнятий Верховною Радою України 02 березня 2015 року, одні положення його набрали чинності 28 березня 2015 року, а інші - 01 квітня 2015 року. У п.5 Прикінцевих положень цього Закону визначено питання призначення пенсій відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, оскільки предметом позову є перерахунок пенсії позивачу, то застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ є безпідставним.

Згідно із ст.22 Конституції України права, свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналізуючи вище наведені норми законів суд першої інстанції вважав, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31 травня 2000 року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 1 січня 2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Тому, з 1 січня 2015 року в Законі України «Про державну службу», а з 15 грудня 2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім того, з 1 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Також, з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, апеляційний суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставин справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - задовольнити.

Постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 17.01.2017 року у справі № 166/39/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2017 року.