Справа № 804/6533/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 р. Справа № 804/6533/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Поліцейського БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Іванова Дениса Геннадійовича про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,-
03 жовтня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Поліцейського БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Іванова Дениса Геннадійовича про визнання неправомірними дій поліцейського БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Іванова Дениса Геннадійовича щодо затримання 25.09.2016 у м.Новомосковськ, Дніпропетровської області, належного позивачу транспортного засобу - автомобіля марки «OPEL» моделі «Vektra» тип- легковий седан -1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та поміщення його на спеціальний майданчик для транспортних засобів і зобов'язання відповідача повернути безоплатно позивачу зазначений транспортний засіб зі спеціального транспортного майданчику.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_2 належить на праві власності автомобіль марки «OPEL» моделі «Vektra» тип - легковий седан -1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. 26.09.2016 в м.Новомосковську о 11 год. 20 хв. відповідачем було зупинено означений транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 на підставі довіреності. Відповідач, мотивуючи зупинку транспортного засобу накладеним Вільногорським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області арештом, затримав належний позивачу автомобіль та розмістив його на спеціальному майданчику. Такі дії відповідача позивач вважає незаконними через те, що у протоколі затримання транспортного засобу від 25.09.2016 не вказано підстав тимчасового затримання, визначених у ст. 265.2 КУпАП та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, згідно постанови від 10.08.2016 по виконавчому провадженню ВП №51678179, винесеної начальником Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області Ляшенком Ю.Ю., все майно, належне ОСОБА_2 було звільнено з - під арешту. Таким чином, станом на 26.09.2016 у відповідача не було правових підстав для затримання належного позивачу автомобіля марки «OPEL» моделі «Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі №804/6533/16 та призначено її до розгляду на 15.11.2016 о 13:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року у справі № 804/6533/16 прийняти відмову представника позивача від позову в частині заявлених позовних вимог про зобов'язання відповідача безоплатно повернути позивачу транспортний засіб зі спеціального транспортного майданчика; закрито провадження в адміністративній справі № 804/6533/16 в частині заявлених позовних вимог про зобов'язання відповідача безоплатно повернути позивачу транспортний засіб зі спеціального транспортного майданчика.
Відповідач в судове засідання 11 січня 2017 року не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач під час розгляду справи заперечив проти заявленого адміністративного позову та зазначив, що на момент затримання автомобіль «OPEL» моделі «Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно інформаційної бази даних НАІС ДДАІ МВС України, перебував в арешті, накладеному Вільногірським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області, що і стало підставою для затримання та вилучення зазначеного транспортного засобу. З урахуванням зазначеного, відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як зазначено в адміністративному позові, 25.09.2016 в м.Новомосковську о 11 год. 20 хв. автомобіль марки «OPEL» моделі «Vektra» тип- легковий седан -1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 (якому надано право керування зазначеним транспортним засобом на підставі довіреності від 24.04.2014) був зупинений поліцейським БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції Івановим Д.Г.
Як пояснив відповідач в судовому засіданні, підставою для зупинки транспортного засобу стала інформація, яка міститься у підсистемі ДДАІ МВС України, про знаходження транспортного засобу під арештом, що накладений Вільногірським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області.
Представник позивача зазначив, що дії відповідача із затримання автомобіля були незаконними, оскільки станом на 25.09.2016 арешт з автомобіля вже було знято.
Надаючи оцінку обставинам, що стали підставою для звернення позивача з означеним позовом, суд виходить з такого.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).
Як визначено у ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, судові накази.
Частиною ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 32 Закону визначено заходи примусового виконання рішень, а саме: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.
Згідно з п. п. 5 та 6 ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Частинами 1 та 2 ст. 40 вказаного Закону регламентовано, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.
Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання місцезнаходженням) стягувача.
У відповідності до ч. 1 ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна (ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження (ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Поведінка поліцейського, у разі виявлення транспортного засобу, на який накладений арешт, регламентована Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі -Інструкція №1395).

Так, згідно Р. XII «Тимчасове затримання транспортних засобів» Інструкції №1395 тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук, відповідно до статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (п. 2 Інструкції №1395)

Для доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції України.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (додаток 9) із зазначенням:

1) дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

2) посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові поліцейського, який приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

3) типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку;

4) найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора;

5) адреси місця зберігання транспортного засобу;

6) посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи:

особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу;

особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

два свідки;

водій і страховий комісар у разі їх присутності.

До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додаються фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому.

Один примірник акта огляду транспортного засобу (за винятком фотографій) надається водію, власнику (співвласнику) транспортного засобу у разі їх присутності. Інший примірник акта огляду транспортного засобу зберігається у матеріалах справи про адміністративне правопорушення (п. 3 Інструкції №1395).

Про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу поліцейський повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а в разі його відсутності - до чергової частини територіального органу Національної поліції України. Про тимчасове затримання транспортного засобу боржника поліцейський повідомляє державному виконавцю протягом трьох діб (п.7 Інструкції №1395).

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк, необхідний для вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, складення протоколу про адміністративне правопорушення або акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за його отриманням. Таке звернення особи є обов'язковим для виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Водій, власник (співвласник) тимчасово затриманого транспортного засобу, крім транспортного засобу боржника, що перебуває на спеціальному майданчику чи стоянці, має право доступу до нього в присутності особи, відповідальної за його зберігання (п.9 Інструкції №1395).

Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за вимогою державного виконавця (п.10 Інструкції №1395).

Процедура тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення, регламентована Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 (далі - Порядок № 1102)

Пунктом 2 Порядку № 1102 тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" .

У відповідності до п. 4 Порядку № 1102 для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням:

дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку;

найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора;

адреси місця зберігання транспортного засобу;

посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додається фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

Згідно з п. 8 Порядку №1102 про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу поліцейський повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а в разі його відсутності - до чергової частини територіального органу Національної поліції. Про тимчасове затримання транспортного засобу боржника поліцейський письмово повідомляє державному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня затримання із зазначенням місця зберігання транспортного засобу.

Як визначено п.12 та п. 13 Порядку№1102 повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем на підставі вимоги.

За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін'юсту.

Серед критеріїв, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 25.09.2016 автомобіль позивача згідно даних підсистеми НАІС ДДАІ МВС України перебував під арештом, накладеним Вільногірським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а тому суд доходить висновку, що відповідач під час затримання та вилучення транспортного засобу позивача діяв правомірно та у відповідності до вимог Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках №1102 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі № 1395.

Щодо доводів позивача про зняття арешту з майна боржника на момент затримання, як встановлено судом, державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області Ляшенком Ю.Ю. у виконавчому провадженні ВП №51678179 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та 11.08.2016 винесено постанову про звільнення майна з-під арешту.

У відповідності до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як визначено ч. 1-4 ст. 50 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

У разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно пред'явлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у зв'язку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вільногірським міським відділом ДВС наданий лист на ім'я заступника начальника управління - начальника відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Реуцькова О.Г. від 11.08.2016 №3767, проте доказів надіслання зазначеного листа на адресу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області суду не надано.

Окрім того, як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, під час затримання належного ОСОБА_2 транспортного засобу 25.09.2016, ним керував ОСОБА_4, згідно пояснень вказаної особи, наданих УПД ГУНП в Дніпропетровській області взвод з ОСП «Новомосковськ», ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_2 транспортний засіб марки «OPEL» моделі «Vektra» тип- легковий седан -1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував на підставі довіреності від 04.04.2016 року. Також в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4, згідно якої 26.10.2016 співробітниками поліції йому повернений автомобіль марки «OPEL» моделі «Vektra» тип- легковий седан -1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, без пошкоджень. Таким чином, автомобіль позивача 26.10.2016 фактично переданий зі спеціального майданчика ОСОБА_4, який є довіреною особою ОСОБА_2

Як вже зазначено судом, провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача безоплатно повернути позивачу транспортний засіб зі спеціального транспортного майданчика закрито, у зв'язку з відмовою позивача від заявлених позовних вимог, про що винесено ухвалу від 16.12.2016 у справі № 804/6533/16.

З огляду на все вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до статті 94 КАС України, у разі відмови в задоволення позову, судові витрати покладаються на позивача.

У відповідності до статті 95 КАС України та з огляду на те, що позивач відмовився від частини заявлених позовних вимог внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, суд присуджує понесені судові витрати за заявленою позовною вимогою про зобов'язання відповідача безоплатно повернути позивачу транспортний засіб зі спеціального транспортного майданчика із відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 122, 128, 94, 95, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Поліцейського БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Іванова Дениса Геннадійовича про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Присудити з Головного управління Національної поліції в особі поліцейського БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Іванова Дениса Геннадійовича за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова