Справа № 366/3592/16-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/3592/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук О.П., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Безименної Н.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії та перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області (далі - Відповідач, УПФУ в Іванківському районі Київської області) у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про Державну службу»; зобов'язати відповідача провести зазначений перерахунок пенсії в розмірі 80% заробітної плати згідно довідки від 01.03.2012 №10-20/-18 за останні 24 місяці починаючи з 12.09.2016 стягнувши з відповідача різницю між сплаченими і нарахованими сумами за цей період.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача, що прибула у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з травня 2010 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Іванківському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого державного службовця.

12.09.2016, 23.09.2016 та 29.11.2016 позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку її пенсії за останні 24 календарні місяці роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000. До зазначеної заяви позивачем було додано довідку від 01.03.2012 № 10-20/-18 (а.с.18). Крім того, ОСОБА_2 було надано довідку №11-20/76 від 20.09.2016 «Про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», видану Державною фінансовою інспекцією (а.с.19).

Листами від 21.09.2016 № 122/1-С1, 06.10.2016 №132/1-С1 та 29.11.2016 №196/1-С1 УПФУ в Іванківському районі Київської області повідомило ОСОБА_2 про відмову в задоволені її вимог у зв'язку з тим, що редакція статті 37-1 Закону України «Про державну службу», якою було передбачено право особи на перерахунок її пенсії у разі збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця, змінилась, такі положення виключено і на теперішній час в ній лише закріплено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865, яким врегульовувалось питання перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку із зростанням розміру окладу працюючої особи, виключено у зв'язку зі зміною редакції статті 37-1 зазначеного Закону, а з 01.05.2016 Закон України «Про державну службу» втратив чинність в його попередній редакції, а нова редакція передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якому відсутні спеціальні норми щодо перерахунку пенсії державних службовців. Також зазначено, що в пенсійній справі довідка від 01.03.2012 №10-20/-18 про надбавки та премії за 24 місяці підряд перед звільненням відсутня.

Позивач, вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови в задоволенні її вимог, звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України «Про державну службу» втратив чинність, а на момент виникнення спірних правовідносин були відсутні правові норми, які б передбачали перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії, а тому відмова пенсійного органу в перерахунку пенсії позивачу є обґрунтованою.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави.

На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови № 865 у попередній редакції було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На підставі Постанови № 1013 зазначений пункту Постанови № 865 було виключено.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.05.2016, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на момент звернення позивача до пенсійного органу, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015, а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на момент звернення позивача до пенсійного органу не регламентувало ані права особи на перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що пенсія позивачу призначена на підставі Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок передбачено ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.01.2015 дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент звернення позивача до відповідача із заявами від 12.09.2016, 23.09.2016 та 29.11.2016 щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ була викладена в іншій редакції, а потім взагалі втратила чинність, й Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що УПФУ в Іванківському районі Київської області на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про перерахунок її пенсії на підставі наданих довідки про заробітну плату, не мало правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а, від 11 січня 2017 року у справі № 688/2927/16-а та від 17 січня 2017 року у справі № 127/8931/16-а.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Крім того, право на пенсію позивач набула не на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, а в наступному втрата нею чинності, є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 86 КАС України, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865.

Вимоги позивача щодо розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме порядок для її обчислення за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, п. 1 Постанови № 865 (в редакції на момент призначення пенсії позивача) визначено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Доводи позивача викладені в апеляційній скарзі про порядок обчислення раніше призначеної пенсії, а саме розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за останні 24 місяці, не є предметом спору в даній справі, оскільки як вбачається з позовної заяви, позивач просить провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % заробітної плати згідно наданих довідок.

Як вже вище зазначалось, правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 відсутні.

Крім того, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було витребувано копію пенсійної справи ОСОБА_2, з якої вбачається, що на момент звернення останньої за призначенням пенсії було надано лише одну довідку від 01.03.2012 №10-20/- 18 «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.03.2007 по 29.02.2012, тобто 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що в пенсійній справі не міститься відповідної заяви ОСОБА_2, яка мала право вибору відповідно до п. 1 Постанови №865, про обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», саме за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, УПФУ в Іванківському районі Київської області, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії державного службовця відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Іванківського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: Н.В. Безименна

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Безименна Н.В.

Карпушова О.В.