Справа № 4535/11/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2011 р. 15 год.28 хв.Справа № 2-а-4535/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Мельник О.О., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженої відповідальності "Ринок непродовольчих товарів "Кристал" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні про визнання нечинними та скасування акту фактичної перевірки, податкових повідомлень-рішень, рішень про опис майна у податкову заставу, податкових вимог,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок непродовольчих товарів "Кристал" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання протиправними дій ДПІ по складанню акта перевірки № 003564 від 09.03.11, про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ від 16.03.11 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, податкових вимог № 796 від 20.04.2011 та № 1379 від 07.07.2011, рішень про опис майна в податкову заставу № 48 від 26.04.2011 та № 277 від 07.07.2011. Позивач зазначає, що акт перевірки та рішення ДПІ є протиправними, винесеними всупереч фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства і такими, що підлягають скасуванню. Позивачем не було допущено порушення порядку проведення розрахункових операцій, оскільки при скасуванні помилково проведених через РРО операцій підприємством правомірно використовувалася операція "службова видача", грошові кошти при виконанні помилкових операцій до каси не надходили, тому і повертати їх не було потрібно. До звітів про використання РРО додавались відповідні акти про помилково здійснені операції. Позивач посилається на посібник по експлуатації апарату електронного контрольно касового МІНІ-500.02 МЕ, що використовується підприємством, яким передбачено, що алгоритм роботи вказаного РРО не забезпечує накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків. Пунктом 7.8 посібника встановлено, що видатковий чек - це чек видачі готівки у разі повернення або прийому товару, даний чек можна отримати тільки у випадку коли в ЕККА запрограмований ПДВ, що входить в ціну. В ЕККА не був запрограмований ПДВ, який входить в ціну, оскільки ринок перебуває на спрощеній системі оподаткування і не є платником ПДВ. Крім того, позивач зазначає, що сума штрафних санкцій не відповідає розміру, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (в редакції на день прийняття рішень) за вказане порушення вчинене вперше передбачена фінансова санкція у розмірі 1 грн. Оскільки позивач вважає акт перевірки таким, що складений неправомірно, всі подальші рішення, які були прийняті за наслідками перевірки, а це податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, також є неправомірними.

Представники позивача прибули в судове засідання, просять задовольнити позов.

Відповідач (Державна податкова інспекція у м Херсоні) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що оскаржувані рішення ДПІ у м. Херсоні винесені відповідно до норм чинного законодавства, тому немає підстав для їх скасування. РРО, який використовує позивач, забезпечує окреме накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків, відповідно, вказана модель РРО дозволяє проводити операції з повернення товарів через РРО у режимі реєстрації з видачею фіскального чеку. В РРО запрограмований ПДВ, що підтверджується знятим на момент перевірки денним звітом РРО. Отже, при поверненні товару, послуг позивач повинен був надрукувати та видати фіскальний чек, операція по поверненню коштів за товар, послуги або скасування помилково здійсненої операції є розрахунковими операціями. За даними особових рахунків по підприємству ТОВ "РНТ "Кристал" станом на 26.09.11 значиться податковий борг по штрафним (фінансовим) санкціям в сумі 55369,80 грн., який виник 30.06.11, тому податковим органом було сформовано та надіслано платнику ТОВ "РНТ "Кристал" податкову вимогу від 20.04.11 № 796 на загальну суму 35368,80 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 26.04.11 № 48. Але за наслідками розгляду скарги платника податків ДПА у Херсонській області податкова вимога ДПІ у м. Херсоні № 796 була відкликана інспекцією 04.05.11 в зв'язку з відсутністю на цю дату в картках особових рахунків податкового боргу. Право податкової застави виникає в разі несплати у строки, встановлені Податковим кодексом України (ПКУ), суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПКУ). Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Оскільки в картці особового рахунку ТОВ "РНТ "Кристал" станом на 07.07.11 обліковувався податковий борг за узгодженими грошовими зобов'язаннями на суму 35369,8 грн. штрафних санкцій, ДПІ у м. Херсоні в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу від І7.07.11 №1379 та винесло рішення про опис майна у податкову заставу від 07.07.11 № 277, відповідно до вимог статей 59, 89 ПКУ.

Представник відповідача прибув в судове засідання. Просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок непродовольчих товарів "Кристал" є юридичною особою, платником податків, перебуває на спрощеній системі оподаткування.

09 березня 2011 року головними державними податковими ревізорами-інспекторами ДПА у Херсонській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі наказу ДПА у Херсонській області від 01.03.11 № 66 та направлення на перевірку № 000152 від 09.03.11 була проведена фактична перевірка порядку проведення розрахунків ТОВ "РНТ "Кристал" на ринку за адресою м. Херсон, вул. Белінського, 15. До перевірки ревізори були допущені, перевірка відбулась у присутності головного бухгалтера ОСОБА_2 За результатами проведення перевірки складено акт № 003564 від 09.03.2011, з якого вбачається, що в ході перевірки позивачем допущено не проведення розрахункових операцій (при скасуванні помилково проведених через РРО розрахунків) через РРО в режимі реєстрації, тобто, не проведення розрахунків через РРО при скасуванні помилково проведених через РРО сум розрахунків підприємством використовувалася операція "службова видача", реєстрація видачі коштів шляхом реєстрації від'ємної суми не здійснювалася (алгоритм роботи РРО забезпечує накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків згідно інструкції про експлуатацію РРО). В наявності відповідні акти видачі коштів. Розмір не проведених у режимі реєстрації (з поміткою "службова видача") сум розрахунків складає згідно бази ДПІ у м. Херсоні: за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 - 7073,76 грн.; за період з 01.01.2011 по 31.01.2011 - 202 грн.; за період з 01.02.2011 по 28.02.2011 - 202 грн. В ЕККА запрограмований ПДВ, що входить в ціну. Інспектори ДПІ дійшли до висновку про порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року. Акт перевірки підписаний головним бухгалтером позивача ОСОБА_2 із зауваженням про те, що підприємство є платником єдиного податку. На підставі висновків акту у відповідності до п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" щодо позивача податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 16.03.2011 року були застосовані штрафні санкції на суму 1 грн. за порушення, вчинені у 2011 році, а також податковим повідомленням-рішенням № від 16.03.2011 року були застосовані штрафні санкції на суму 35368,80 грн. (п'ятикратний розмір суми 7073 грн.76 коп.) за порушення, вчинені до 01.01.2011. На вказані повідомлення рішення позивачем були подані скарги до ДПІ у м. Херсоні та ДПА у Херсонській області, але скарги не розглянуті внаслідок пропущення строку для подання.

На адресу ТОВ "РНТ "Кристал" була надіслана податкова вимога № 796 від 20.04.2011 та рішення ДПІ у м. Херсоні № 48 від 26.04.2011 про опис майна у податкову заставу. Як вбачається з відповіді ДПА у Херсонській області № 3555/10/25-014 від 13.07.2011 податкова вимога № 796 від 20.04.2011 року була відкликана відповідачем 04.05.2011. Доказів відкликання або скасування рішення ДПІ у м. Херсоні № 48 від 26.04.2011 про опис майна у податкову заставу суду не надано.

Відповідачем на адресу ТОВ "РНТ "Кристал" була надіслана податкова вимога № 1379 від 07.07.2011 та рішення ДПІ у м. Херсоні № 277 від 07.07.2011 про опис майна у податкову заставу.

Суд вважає, що факт порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" підтверджується належними доказами.

Відповідно до ст. 3 Закону про РРО суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Термін "розрахункова операція" відповідно до ст. 2 Закону про РРО означає - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Порядком реєстрації, опломбування та застосування РРО, завердж. наказом ДПА України від 01.12.00 № 614 (п. 4.7 ) встановлено, що реєстрація видачі коштів у разі повернення товару, відмови від послуги, або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від'ємної суми тільки у разі забезпечення алгоритмом роботи РРО окремо накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків. У випадку незабезпечення РРО такого накопичення, дозволяється реєструвати видачу коштів за допомогою операції "службова видача", оскільки можливість видачі "видаткових чеків" заблокована. РРО, який використовує позивач, забезпечує окреме накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків, відповідно, вказана модель РРО дозволяє проводити операції з повернення товарів через РРО у режимі реєстрації з видачею фіскального чеку.

Отже, при поверненні товару, послуг суб'єкт господарювання повинен застосовувати РРО, та видавати при цьому розрахунковий документ. Позивач не заперечує тієї обставини, при поверненні коштів або здійсненні помилкових розрахункових операцій ним використовувалася операція "службова видача", реєстрація видачі коштів шляхом реєстрації від'ємної суми не здійснювалася.

При виконанні операції "службова видача" не друкується фіскальний чек, службова видача не змінює суми денного обігу. Пунктом 4.5 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) передбачено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Згідно п. 7.8, 7.9 посібника по експлуатації Апарату електронного контрольне касового МІМІ-500.02 МЕ 3.021.003-02 ПЕ видатковий чек - це чек видачі готівки у разі повернення або прийому товару. Даний чек можна отримати тільки у випадку, коли в ЕККА запрограмований ПДВ, що входить в ціну. Доводи позивача про те, що в ЕККА не був запрограмований ПДВ, який входить в ціну, оскільки ринок перебуває на спрощеній системі оподаткування, спростовуються наданим суду денним звітом за 09.03.11, в якому зазначено "включений ПДВ", тобто був встановлений режим роботи з ПДВ, включеним в ціну товару.

Отже, відповідач мав правові підстави застосовувати до позивача фінансові санкції за не проведення через РРО операцій повернення коштів за товар, послугу або скасування помилково проведених розрахункових операцій.

Разом з тим, суд вважає, що при застосуванні штрафної санкції за рішенням № від 16.03.11 відповідач вийшов за межі строку позовної давності, застосувавши відповідальність за порушення, які були скоєні в 2009 році, розмір штрафної санкції за ці порушення складають 20012 грн. 20 коп. (п'ятикратний розмір суми 4002,44 грн. повернутої за період лютий-липень 2009 року). За своєю суттю передбачена статтею 17 Закону про РРО фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією і її застосування було врегульоване нормами глави 27 ГК. Адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а тому передбачений статтею 250 ГК строк адміністративно-господарської санкції шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, застосовується при їх реалізації. Як вбачається з акта державної податкової інспекції 09.03.11 було виявлено порушення підприємством пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, які відбулись протягом 01.01.09-28.02.11. Згідно з преамбулою Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Отже, цей Закон не є законом про оподаткування. Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який діяв в 2009 році, встановлював спеціальний порядок нарахування, оскарження нарахування, процедуру сплати та примусового стягнення, яка може застосовуватися лише щодо податків і зборів (обов'язкових платежів), сплата яких передбачена Законами з питань оподаткування. Таким чином, названий Закон не регулював питання застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій. Штраф, накладений відповідачем на позивача, не визначений як податок або збір (обов'язковий платіж). Тому обов'язки суб'єкта підприємницької діяльності по сплаті штрафу за порушення ним норм Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не відносилось до категорії податкового зобов'язання або податкового боргу. На момент набрання чинності ПКУ, строк для застосування штрафних санкцій за порушення вчинені у 2009 році сплинув, підстав для його поновлення суд не вбачає.

Що стосується застосування штрафних санкцій за порушення, які відбулись протягом лютого-грудня 2010 року, то суд вважає, що строк давності застосування штрафних санкцій відповідачем не порушено з огляду на таке. Ч. 2 ст. 250 Господарського кодексу України в редакції Закону України від 02.12.2010 р. № 2756-VI передбачила, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи. Згідно ст. 114 ПКУ граничні терміни застосування штрафних санкцій до платників податків відповідають строкам давності для нарахування зобов'язань, визначеним ст. 102 ПКУ. Статтею 102 ПКУ передбачений строк давності 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом. Таким образом, за порушення порядку здійснення розрахункових операцій штрафні санкції до суб'єкта господарювання застосовуються у строки, передбачені ст. 102 ПКУ. Застосування строків суду, визначених Податковим кодексом України, можливе лише щодо тих правовідносин, що виникли після набрання чинності Податковим кодексом України. Оскільки станом на 01.01.11 у податковій інспекції не скінчився строк для застосування штрафних санкцій за період 2010 року, він становить 1095 днів.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що сума штрафних санкцій не відповідає розміру, визначеному законом. Згідно з пунктом 7 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення. Разом з цим, пунктом 1 розділу XIX "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України встановлено, що цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2011 року, крім окремих положень цього Кодексу, визначених цим пунктом.

Водночас відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Також згідно з пунктом 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Податковий кодекс не передбачає зменшення розміру штрафних санкцій за порушення законодавства про РРО, які були скоєні до набрання чинності Кодексом.

Тобто за порушення, вчинені у періодах до 01.01.2011 та виявлені після дати набрання чинності Кодексу, не допускається застосування санкцій, що не були передбачені нормативно-правовими актами до 01.01.2011.

З урахуванням викладеного, суд визнає податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 неправомірним та скасовує його в частині застосування штрафу в сумі 20012 грн. 20 коп., в скасуванні решти штрафних санкцій суд відмовляє. Рішення № НОМЕР_1 є правомірним, підстав для його скасування не вбачається.

Суд не встановив порушень чинного законодавства при проведенні перевірки посадовими особами ДПА у Херсонській області. Вимоги про скасування акту №003564 фактичної перевірки від 09.03.2011 року не підлягають розгляду в адміністративному суді, оскільки до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод. Предметом оскарження у даній справі є акт перевірки, який фіксує дії інспекторів ДПС, є службовим документом, носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт перевірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно, міг бути предметом розгляду судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Крім цього, акт перевірки не є остаточним документом, згідно ст. 86 Податкового кодексу України таким документом є податкове повідомлення-рішення, яке приймається керівником податкового органу протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податку акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу. У даному випадку лише відповідні рішення про застосування штрафних санкцій є тими рішеннями, що можуть бути оскаржені у порядку адміністративного судочинства. Позивач оскаржив прийняті за актом перевірки податкові повідомлення-рішення, які і є юридичними наслідками (застосовані наслідки), що безпосередньо випливають з результатів перевірки.

Зважаючи на те, що за обставин, які склалися, суд приймає до уваги факт оскарження позивачем податкових повідомлень-рішень, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом скасування акту перевірки не відповідає його змісту та не підлягає розгляду в суді. Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі в цій частині вимог. Також провадження у справі закривається в частині вимоги про скасування податкової вимоги ДПІ у м. Херсоні № 798 від 20.04.11, оскільки на момент подання позову до суду ця вимога була відкликана ДПІ, про що позивач був повідомлений, тому предмет спору відсутній.

Суд вважає за необхідне скасувати рішення про опис майна № 48 від 26.04.11, оскільки воно безпосередньо випливає з вимоги ДПІ № 798 від 20.04.11, яка була відкликана як така, що сформована та надіслана помилково.

Що стосується позовної вимоги про скасування податкової вимоги № 1379 від 07.07.11 та рішення про опис майна № 277 від 07.07.11, то підстав для їх скасування суд не вбачає. Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкову вимогу. Скарга позивача на податкові повідомлення-рішення не була розглянута по суті через пропуск строку для оскарження, про що свідчить рішення ДПА України від 23.05.11. До ДПА України зі скаргою позивач не звертався. Отже, день отримання рішення ДПА у Херсонській області від 23.05.11 є днем узгодження грошового зобов'язання за застосованими штрафними санкціями. Згідно з пунктом 3.1 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.10 № 1037, податкова вимога формується автоматично на підставі даних облікової інформаційної системи органів державної податкової служби. Право податкової застави виникає в разі несплати у строки, встановлені ПКУ, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп..89.1.2 п.89.1 ст. 89 ПКУ). Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Оскільки в картці особового рахунку ТОВ "РНТ "Кристал" станом на 07.07.11 обліковувався податковий борг за узгодженими грошовими зобов'язаннями на суму 35369,8 грн. штрафних санкцій, ДПІ у м. Херсоні було правомірно сформовано податкову вимогу від 07.07.11 №1379 та винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 07.07.11 № 277, відповідно до вимог статей 59, 89 ПКУ та пункту 3.1 Порядку № 1037. Позовна заява була подана до суду 09.09.11 і не є підставою для визнання неправомірними прийнятих ДПІ 07.07.11 податкової вимоги від №1379 та рішення про опис майна у податкову заставу № 277.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись п.1.ч.1 ст. 157, ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок непродовольчих товарів "Кристал" частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні № НОМЕР_2 від 16.03.2011 в частині застосування штрафної санкції в сумі 20012,20 грн. та скасувати рішення про опис майна № 48 від 26.04.11.

Закрити провадження в частині визнання протиправними дій ДПІ у м. Херсоні по складанню акту перевірки 09.03.2011 та скасування податкової вимоги № 796 від 20.04.2011.

Відмовити в задоволенні вимог про скасування податкового повідомлення - рішення ДПІ у м. Херсоні № НОМЕР_1 щодо застосування штрафної санкції в сумі 1,00 грн., № НОМЕР_2 в частині застосування штрафної санкції в сумі 15356,60 грн., податкової вимоги № 1379 від 07.07.2011, рішення про опис майна № 277 від 07.07.2011.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 жовтня 2011 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 9.2.1