Справа № 805/1709/16-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Київ К/800/30665/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южноє" до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинним рішення про застосування штрафу від 01.03.2016 року № ,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Южноє" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області, в якому просило визнати нечинним рішення про застосування штрафу від 01.03.2016 року №

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Южноє" були задоволені.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 року апеляційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області було залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року - без змін.

У касаційній скарзі Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Южноє» зареєстроване в якості юридичної особи, включено до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (), місцезнаходження: 85561, Донецька область, Велико-Новосілківський район, с. Керменчик, вул. Івана Багряного, 1.

Великоновосілківським відділенням Мар'їнської ОДПІ ГУ ДФС винесено рішення від 01.03.2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 7948,38 грн.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, звернувся із скаргою від 12.03.2016 року № 05-18/120 до ГУ Державної фіскальної служби у Донецькій області. За результатами розгляду зазначеної скарги ГУ Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення від 05.04.2016 року № 1747/10/05-99-10-01-12-1, яким ТОВ «Южноє» відмовлено у задоволенні скарги на рішення Мар'їнської ОДПІ ГУ ДФС щодо застосування штрафних санкцій.

В подальшому ТОВ «Южноє» не погодившись з рішенням ГУ Державної фіскальної служби у Донецькій області від 05.04.2016 року № 1747/10/05-99-10-01-12-1, оскаржило його до Державної фіскальної служби України.

Державна фіскальна служба України рішенням від 18.05.2016 року № 10783/6/99-99-11-02-02- відмовила в задоволенні скарги та зазначила, що згідно пункту 28 розділу І Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зміни, внесені Законом України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» втратили чинність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 року № 406-VII до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Податкового кодексу України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Згідно із частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Частиною 10 та пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено що, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Указом виконуючого обов'язки Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02.09.2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності 15.10.2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Вказаним законом внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено його розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у Законі України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що із даною заявою позивач звернувся до відповідача 05.08.2015 року.

Статтями 25, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом виконуючого обов'язки Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Також слід зазначити, що 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постійним місцезнаходженням ТОВ «Южное» з моменту державної реєстрації та на початок проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях, було місто Донецьк, де позивач перебував на обліку у ДПІ Ворошиловського району міста Донецька. У грудні 2015 року ТОВ «Южное» змінило місцезнаходження на контрольовану Україною територію у с.Керменчик (колишнє Октябрське) Великоновосілківського району Донецької області і перейшло на податковий облік до Мар'їнської ОДПІ.

Згідно з додатками до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, і місто Донецьк і селище Керменчик (Октябрське) Великоновосілківського району відносяться до населених пунктів, де здійснюється антитерористична операція.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не заслуговують на увагу посилання касатора з приводу відсутності сертифікату Торгово-промислової палати України, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, оскільки вказаний сертифікат міститься в матеріалах справи

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южноє" до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинним рішення про застосування штрафу від 01.03.2016 року № - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз