Справа № 756/13554/16-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.Б. ,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування розпорядження, визнання дій незаконними та відновлення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила скасувати розпорядження відповідача від 12.04.2016 №196 як незаконне, зобов'язати повернути суми пенсії, утриманої на підставі такого розпорядження, з квітня 2016 року по листопад 2016 року, а також визнати незаконними дії органу пенсійного фонду щодо виплати пенсії у розмірі 85% та відновити виплату призначеної пенсії у повному розмірі за виключенням розміру військового збору.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з 15.10.1998 позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

03 Лютого 1999 року ОСОБА_3 стала на облік як платник податків в Державній податковій інспекції Мінського району м. Києва.

11 Лютого 1999 року позивачка стала на облік у Київському міському управлінні Пенсійного фонду України в Мінському районі м. Києва як особа, яка займається адвокатською діяльністю.

01 Листопада 2012 року ОСОБА_3 було припинено адвокатську діяльність про що внесено відповідний запис до Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішенням Начальника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Поротнікової Н.І. про утримання надміру виплачених сум пенсій від 12.04.2016, за результатами розгляду пенсійної справи і особового рахунку ОСОБА_3, було встановлено, що за період з 01.04.2009 по 31.03.2016 за розрахунком позивачки утворилася переплата пенсії у розмірі 15151,60 грн., у зв'язку з невчасним повідомленням позивачкою про працевлаштування, та вирішено утримувати переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з червня 2016 року до повного погашення.

Вказане рішення було прийнято в тому числі на підставі інформації ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до якої ОСОБА_3 проводила незалежну професійну діяльність на підставі реєстрації №601 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області з 22.12.1994 року по 20.09.2016 року як адвокат.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відсутні дані про отримання доходу позивачем за спірний період та, відповідно, сплати нею єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, то відсутні підстави вважати, що має місце переплата пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Зазначений обов'язок також міститься в ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою встановлено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто у розмірі не більш як 20 відсотків пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, під час звірки матеріалів пенсійної справи позивачки з даними персоніфікованого обліку було встановлено, що з 01.04.2009 по 31.03.2016 ОСОБА_3 займалась адвокатською діяльністю.

В той же час, їй продовжувала нараховуватися та виплачуватися надбавка як непрацюючій особі на підставі п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 №198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у загальному розмірі 15151,60 грн. за вказаний період.

Тобто, внаслідок невиконання позивачкою обов'язку, передбаченого ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме, - неповідомлення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про працевлаштування, - за позивачкою обліковується переплата.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Згідно з ст.17 цього Закону, відомості про збирання, зберігання, облік та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України, ведення якого забезпечує Рада адвокатів України.

Частинами першою та п'ятою статті 31 цього Закону передбачено, що право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі, зокрема, подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності. Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати.

Таким чином, з моменту зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 не могла проводити адвокатську діяльність.

Відповідний запис про припинення адвокатської діяльності ОСОБА_3 було внесено до Єдиного реєстру адвокатів України 01 листопада 2012 року.

Враховуючи наведені вище обставини справи та положення законодавства, на переконання колегії суддів, саме з 01 листопада 2012 року позивачка перестала бути само зайнятою особою, а тому утримання з неї коштів, які їй сплачувались як надбавка непрацюючому пенсіонеру відповідачем за період з 01.11.2012 по 31.03.2016, є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 01 грудня 2016 року по справі №К/800/2735/16.

В ході судового розгляду справи, було встановлено, що переплата за період з 01.11.2012 по 31.03.2016 становить 5567,29 грн., станом на 01.03.2017 залишок нестягнутих коштів за оскаржуваним рішенням становить 2087,27 грн.

Таким чином, позивачем протиправно утримано з позивачки суму у розмірі 3 480,02 грн., яка підлягає поверненню.

З урахуванням вищевкладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому постанова Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року підлягає скасуванню, з ухваленням нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування розпорядження, визнання дій незаконними та відновлення пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 12.04.2016 №196 про утримання з ОСОБА_3 надміру виплачених сум пенсій за період з 01.11.2012 по 31.03.2016 у розмірі 5567 (п'ять тисяч п'ятсот шістдесят сім) гривень 29 копійок та визнати протиправними дії Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо утримання зазначених грошових сум з ОСОБА_3.

Стягнути з Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_3 надмірно утримані на підставі рішення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 12.04.2016 №196 кошти у сумі 3 480 (три тисячі чотириста вісімдесят) гривень 02 копійки.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити ОСОБА_3 виплату пенсії у попередньому розмірі, за виключенням розміру військового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 21 березня 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Парінов А.Б.

Бєлова Л.В.