Справа № 702/223/17
Суддя: Чорненька Д. С.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №702/223/17
Провадження №2-а/702/67/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Чорненька Д.С., розглянувши в порядку скороченого письмового провадження в м.Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач 02.03.2017 року звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення та зобов»язання вчинити дії. Підставою для звернення вважає те, що вона, ОСОБА_1 (далі Позивач), перебуває на обліку в Уманському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області з 25.04.2014 року та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця. Останнім місцем роботи Позивача була посада начальника фінансового управління Монастирищенської РДА. 16.02.2017 року Позивач звернувся із заявою №169 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі-Відповідач) про перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 02.09.2016 року №80. Відповідачем відмовлено Позивачу у перерахунку пенсії, надавши відповідь 24.02.2017 №3680/09, з посиланням на те, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VШ «Про державну службу», в результаті чого Закон України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу» втратив чинність. Позивач вважає відмову безпідставною. Згідно п.3 Постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. №1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (Офіційний вісник України, 2006 р., №10, ст.632), підвищуються на 25%. Згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу», (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця, за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Також, відповідно до п.п.2 п.6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2013 р. №426, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку відповідно до рішень його Правління) або у зв'язку із зміною мінімальної заробітної плати заробітна плата для перерахунку пенсії, призначеної у тому числі до набрання чинності Законом, визначається в такому порядку: 2) іншим пенсіонерам-на підставі поданої заяви та необхідних документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати державного службовця, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційний клас, класний чин або спеціальне звання та вислуга років враховуються в розмірах, установлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії державного службовця, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби на момент призначення (перерахунку) пенсії; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах, виплачених державному службовцю, який займає посаду державної служби за останньою посадою державної служби у тому державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премії до державних, професійних свят і ювілейних дат та грошова допомога, виплачені у місяці підвищення заробітної плати, враховуються в розмірі 1/12 середнього розміру таких виплат, виплачених державному службовцю, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби, з якої призначено (перераховано) пенсію. Також, згідно п.5 Закону України від 02.03.2015р. №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних пенсій, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» і з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені не перераховуються, та постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 (набрала чинності 15.12.2015 р., застосовується з 01.12.2015р.) виключено п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865, який визначав умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям. Позивач вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та ряд інших, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного. Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі). Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає. Відповідно до статей 83,84,87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43,44,45,46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами. Відповідно ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року, який був чинним до 01.12.2015 року був передбачений порядок перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу", яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", зокрема, на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Зазначений пункт виключено згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року. Пунктом 5 зазначеної постанови форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Отже, на даний час повинні застосовуватися ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії Позивачу), ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. Згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»-перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії-з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст.21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку. З урахуванням викладеного при перерахунку пенсії Позивача, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на момент призначення пенсії. Так, у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» за № 9 від 01.11.1996 зазначено, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. 22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10- рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод-це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини-це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому, Конституційний Суд України підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена. Виключно визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод. Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії. Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та обставина, що набув чинності Закон України «Про державну службу» в новій редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VII з втратою дії окремих положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-ХІІ щодо права на призначення та перерахунку пенсій. У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, є ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу та ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач не мав правових підстав для відмови Позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця. Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку пенсії в підвищеному розмірі не грунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі, а тому є неправомірною. На сьогодні, Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям, чим звужено та обмежено конституційне право Позивача на пенсійне забезпечення. За вказаних обставин відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України будь-якого порядку перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям є фактично бездіяльністю, що порушує гарантоване Конституцією та Законом право на її перерахунок. Аналізуючи представлені докази в їх сукупності з правовими нормами Позивач має право на перерахунок пенсії, що є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а отже Позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати державним службовцям. Подібні проблемні питання були предметом обговорення на Пленумі Вищого адміністративного суду України №3 від 05 лютого 2016 року щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів. У своїй довідці та висновках Пленум Вищого адміністративного суду України сформулював позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення попередніх Законів України. Аналогічну позицію викладено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 22.07.2011 №1091/11/13-11. Таку ж думку висловлював Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року (ЄДРСР №42010782). Аналогічна позиція викладена в постановах Борзнянського районного суду Чернігівської області в справі №730/365/16-а; Московського районного суду м. Харкова в справі №643/3934/16-а, Новозаводського районного суду м. Чернігова в справі №751/4162/16-а, Київського районного суду м. Харкова в справі №640/6244/16-а та в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2016 в справі №749/192-16а та в справі від 15.06.2016 №730/343/16-а. Просить аміністративний позов задовольнити повністю; визнати протиправним та скасувати рішення Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 24.02.2017 року №3680/09 про відмову Позивачеві в проведенні перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов'язати Уманське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії та виплату з 01.03.2017 року ОСОБА_1 за її заявою від 16.02.2017 року №169 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу №3723-ХІІ (в редакції яка діяла на дату призначення пенсії ) із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі з врахуванням підвищення заробітної плати з 01.12.2015 року державним службовцям відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки фінансового управління Монастирищенської районної державної адміністрації №80 від 02.09.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80%; провести нарахування та здійснити виплату заборгованості що виникне в наслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін виплати індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії); з метою судового контролю за виконанням судового рішення зобов'язати Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області у відповідності до ст.267 КАС України подати протягом п'ятнадцяти днів з дати набрання постановою суду законної сили звіт про виконання судового рішення.

На адресу суду від Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області 16.09.2016 року надійшло заперечення, відповідно до якого Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області позов не визнає, вважає його безпідставним і необґрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю, виходячи з наступного. Позивач звернувся з позовом в якому просить зобов'язати управління здійснити перерахунок пенсії державного службовця відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії державного службовця та доданою до неї новою довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії від 16.02.2017 року. Відповідно до ч.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Положення даного нормативно-правового акту були предметом розгляду Конституційним Судом України, який у своєму рішенні №4-рп/2016 від 08.06.2016 дійшов висновку щодо неконституційності лише положень в частині скасування пенсійного забезпечення-щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Отже, посилання позивача на ст.37-1 Закону України «Про державну службу», як на правову підставу для здійснення перерахунку пенсії державного службовця є безпідставним та необґрунтованим. Аналогічна правова позиція висловлена і Вищим адміністративним судом України у справі щодо відмови УПФУ в перерахунку пенсії на підставі Закону України від 02.03.2015 №213. Суд касаційної інстанції, у своєму рішенні від 07.04.2016 у справі №К/800/48167/15 дійшов висновку про те, що з 1 червня 2015 року норми щодо питань пенсійного забезпечення, в тому числі й норми, які регулюють перерахунок пенсії скасовано на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а тому правові підстави для проведення перерахунку пенсій відсутні. Окрім того, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу", в результаті чого Закон України від 16.12.1993 №3723 „Про державну службу" втратив чинність. Нормативні акти, які б регулювали питання здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям в законодавстві відсутні. Вищезазначене підтверджується практикою Вищого адміністративного суду України у справах № К/800/3327/17 від 09.02.2017, № К/800/4569/17 від 21.02.2017, № К/800/4966/17 від 23.02.2017, № К/800/5760/17 від 28.02.2017. Згідно ст.6 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. Оскільки, Позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок пенсії державного службовця 16.02.2017 року (тобто спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли після 01.06.2016) та у зв'язку з тим, що з 01.06.2016 набрав чинності Закон України "'Про державну службу" № 8 89-VIII, яким не передбачено здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям, управління, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому неправомірні та незаконні дії відсутні. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема: вилучено п.4 постанови щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, пункт 5 викладено в новій редакції, згідно з якою форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики (тобто, з пункту 5 виключено те, що у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця проводиться перерахунок пенсії). У рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року №3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. З урахуванням наведеного, вимоги позивача, відповідно до заяви про перерахунок пенсії від 16.02.2017 року та адміністративного позову від 02.03.2017 року, щодо здійснення перерахунку пенсії державному службовцю не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є безпідставними. Позивач просить здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в редакції чинній на момент призначення пенсії, оскільки вважає, що право на перерахунок пенсії виникло саме з моменту її призначення. Однак, з такими твердженнями позивача неможливо погодитись з огляду на наступне. Правовідносини щодо пенсійного забезпечення є поняттям загальним, яке включає в себе інші види правовідносин (призначення, перерахунку пенсії, сплати страхових внесків, добровільної участі в страхуванні, тощо, що за своєю суттю є поняттями більш вузькими та родовими по відношенню до правовідносин з приводу пенсійного забезпечення). Правовідносини існують тільки тоді, коли є два і більше суб'єкти суспільних відносин, між якими виникають взаємні права і обов'язки з приводу задоволення матеріальних та нематеріальних потреб та інтересів. В даному випадку спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли лише після звернення позивача до управління з заявою про її перерахунок. Саме подання заяви про перерахунок пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду засвідчує волевиявлення особи та підтверджує бажаність проведення такого перерахунку. До моменту звернення в управління з заявою про перерахунок пенсії, в управління не виникає юридичного обов'язку щодо здійснення такого перерахунку. З урахуванням наведеного, посилання позивача щодо виникнення права на перерахунок пенсії державного службовця з моменту її призначення (тобто задовго до часу звернення в управління з заявою про перерахунок пенсії) є безпідставним та необґрунтованим. Під час визначення питання, щодо порядку застосування норм права щодо конкретних правовідносин, необхідно застосовувати той нормативно-правовий акт, який діє під час таких правовідносин. На момент виникнення спірних правовідносин діючим є Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу». З урахуванням наведеного, вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу", в редакції чинній на момент призначення пенсії, є безпідставними та необґрунтованими. Позивач просить здійснити перерахунок пенсії державного службовця без зміни визначення базового місяця індексації пенсії, однак з такими вимогами неможливо погодитись з огляду на наступне. Відповідно до статті 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (із змінами, далі-Закон від 03.07.1991 №1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Цією ж статтею визначено, що пенсія є об'єктом індексації грошових доходів населення. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 4 Закону від 03.07.1991 №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Отже, наведеними нормами права визначено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (далі-Порядок № 1078). Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. З урахуванням наведеного вимоги позивача щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії без змін визначення індексації пенсії (базового місяця індексації) є безпідставними та необґрунтованими. Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в томучислі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України інші органи державної влади, в т.ч. судові, не можуть перебирати на себе повноваження та здійснювати функції державних органів. Верховний Суд України у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції. Перерахунку пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про перерахунок пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обґрунтованості видачі довідок, що подаються для перерахунку пенсії, тощо, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду, а тому суд може лише зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням встановлених судом обставин. Процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у розгляді справи, встановлюються нормами процесуального законодавства, у порядку якого розглядається спір. Так, процесуальні права відповідача в адміністративному процесі встановлені статтями 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України. До них належать, зокрема, право заявляти клопотання. Форма та зміст клопотання Кодексом адміністративного судочинства України не встановлені. Особи, які беруть участь у справі, здійснюють зазначені процесуальні права, як під час судового розгляду справи, так і поза межами судового засідання, а суд забезпечує здійснення цих прав як процесуальними засобами, так і належним виконанням вимог законодавства, що регулює рух справи поза межами судового процесу. З урахуванням наведеного, з метою правильного та всебічного вияснення обставин справи для прийняття обґрунтованого рішення, просять розглянути справу за загальними правилами КАС України та відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні повідомлених позивачем обставин, вбачається, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, а тому підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в загальному порядку відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Уманському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області та отримує пенсію як державний службовець, відповідно до Закону України "Про державну службу» (а.с.11-копія пенсійного посвідчення №) та є інвалідом другої групи (а.с.12-довідка до акта огляду МСЕК), є звільненою від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 16.02.2017 року для проведення перерахунку пенсії звернулася до Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області з заявою про проведення перерахунку пенсії у зв"язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, надавши довідку Монастирищенської РДА від 02.09.2016 року №800 (а.с.13,14).

Проте, Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області листом від 24.02.2017 року №3680/09 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Позивач 25.08.2016 року зверталася з подібними позовними вимогами і рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.09.2016 року позов задоволено, яке набрало законої сили.

Разом з тим, на час звернення до суду з даним позовом судова практика Вищого адміністративного суду України свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, про що свідчать правові позиції викладені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а (К/800/26605/16), від 07 листопада 2016 року у справі № 740/2859/16-а (К/800/29991/16), а також ухвали, прийняті в 2017 році № К/800/3327/17 від 09.02.2017, № К/800/4569/17 від 21.02.2017, № К/800/4966/17 від 23.02.2017, № К/800/5760/17 від 28.02.2017.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, що була чинною до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, -на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам-на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 зазначений пункт Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 було виключено.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній з 01.01.2015 до 01.05.2016 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначалися Кабінетом Міністрів України.

Вказана стаття Закону № 3723-ХІІ взагалі втратила чинність, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з 01 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих державних службовців.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015, а саме ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на травень 2016 року воно не регламентувало ані права особи на перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Виходячи з вищевикладеного, пенсія позивачу призначена на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити за ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка діяла до 01.01.2015 та дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку, разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент її звернення до відповідача із заявою від щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність, а Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії на підставі відповідної довідки не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

При цьому, прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не призвело до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Також, судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача безпідставні, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» і постанови № 865 у редакціях, чинних на момент призначення їй пенсії, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,4,8,58 Конституції України, рішеннями Європейського суду з прав людини у справах: "Ейрі проти Ірландії» від 9 жовтня 1979 року, "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року, "Великода проти України" від 03.06.2014 р., Законом України "Про Державну службу" від 16 грудня 1993 року N3723-XII, із змінами та доповненнями, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N1788-XII, із змінами та доповненнями, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N1058-IV, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, що була чинною до змін, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст.ст. 9,10,11,12,18,21,69,71,86,94, 99,159, 160, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов»язання вчинити дії, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Д. С. Чорненька