Справа № 2-а-13300/09/1570
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р.Справа № 2-а-13300/09/1570

Категорія:3.7.2Головуючий в 1 інстанції: Колесниченко О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Турецької І.О.

ОСОБА_2

за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_4, першого заступника начальника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанови про застосування фінансових санкцій № 084778 та № 084779 від 15 липня 2009 року та визнати незаконними дії відповідачів, які виразилися в перевищенні власних повноважень при прийнятті оскаржуваних постанов та порушенні порядку проведення державного контролю на автомобільному транспорті.

В обґрунтування позову зазначено, що його дії не містять складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», адже він не надавав послуг з перевезення пасажирів, а підвозив своїх сусідів, від яких винагороди за перевезення не отримував, у звязку з чим він не є автомобільним перевізником.

До того ж, оскаржувані постанови винесено відповідачем всупереч постанови КМ України від 21.05.2009 року № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року», якою обмежено проведення перевірок субєктів господарювання, а саму перевірку проведено з порушенням Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМ України від 08.11.2006 року № 1567.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне та не всебічне дослідження всіх обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі зясовано, що під час перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт на автодорозі Київ Одеса, яка мала місце 22 та 24 червня 2009 року, інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області встановлено факт перевезення ОСОБА_3, який керував транспортним засобом Газ 32213 д/з 45641 ОЕ на підставі довіреності ВКР №655171 від 25.11.2008 року, пасажирів у кількості 7 осіб без дорожнього листа та списку пасажирів.

За даним фактом посадовими особами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській област складено акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 141333 від 22.06.2009 року та № 141347 від 24.06.2009 року.

15.07.2010 року територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області винесено постанови № 084778 та № 084779 про застосування до ОСОБА_3 фінансових санкцій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент перевірки позивач діяв як автомобільний перевізник, оскільки здійснював перевезення пассажирів за власний кошт, однак всупереч вимог ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», не оформив дорожній лист та список пасажирів. Дії посадових осіб відповідача як під час перевірки, так і під час винесення оскаржуваних постанов, відповідали вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, при цьому зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про автомобільний транспорт» цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пассажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами субєктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно ст.39 зазначеного автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Зі змісту наведеної норми Закону, а також з положень ст.35 цього ж нормативного акту вбачається, що законодавець виділив декілька видів перевезень, для яких визначив певний перелік документів, які мають бути в наявності у автомобільного перевізника, водія автобуса та у пасажира.

Такими видами перевезень є: регулярні пасажирські перевезення, регулярні спеціальні пасажирські перевезення, нерегулярні пасажирські перевезення, перевезення пасажирів на таксі, здійснюване юридичною особою, перевезення пасажирів на таксі, здійснюване фізичною особою, перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, здійснюване юридичною особою, перевезення пасажирів само зайнятим перевізником, перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, здійснюване фізичною особою, перевезення пасажирів автобусами для власних потреб.

Зокрема, для перевізника, який здійснює перевезення пасажирів автобусами для власних потреб необхідними документами є документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів,яких перевозять, завірений підписом перевізника та печаткою, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, дорожній лист, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника та печаткою, інші документи, передбачені законодавством України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач, здійснюючи перевезення пасажирів автобусом, незалежно від того, чи отримував він за це перевезення кошти від пасажирів, у світлі положень Закону України «Про автомобільний транспорт», здійснював перевезення пасажирів автобусами для власних потреб.

Статтею 1 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Оскільки 22 та 24 червня 2009 року ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів за власний кошт, він діяв як автомобільний перевізник, отже, ввдповідно до ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, він зобовязаний був оформити дорожній лист та список пасажирів.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем проводилися не планова або позапланова перевірка суб'єкта господарювання, а рейдові перевірки транспортного засобу, дія Постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 21 травня 2009 року «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року»на проведення рейдових перевірок транспортних засобів не поширюється.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»визначений порядок проведення рейдових перевірок транспортних засобів та винесення постанов про застосування фінансових санкцій. Зокрема, пунктом 27 цієї постанови визначено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що дії відповідачів при здійсненні перевірки, акти перевірок транспортного засобу та винесені постанови про застосування фінансових санкцій по відношенню до ОСОБА_3 відповідають чинному законодавству України.

Зважаючи на все вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи.

Висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1. ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_4, першого заступника начальника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування постанов залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

ОСОБА_2.