Справа № 804/4761/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2016 р. Справа № 804/4761/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ляшка О.Б.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства "Торгівельно-виробнича фірма "Гетьман" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
Приватне підприємство "Торгівельно-виробнича фірма "Гетьман" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів, в якому з урахуванням клопотання про виправлення технічної помилки у тексті адміністративного позову від 30.10.2013р. позивач просить суд:
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ПП "ТВФ "Гетьман", у тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ПП "ТВФ "Гетьман" зазначило у податковій декларації з податку на додану вартість.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Інспекції щодо коригування показників податкової звітності ПП «ТВФ «Гетьман», у тому числі дії з виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ПП «ТВФ «Гетьман», здійснені на підставі акту від 28 грудня 2012 року № 5185/226/33517392 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Торгівельно-виробнича фірма «Гетьман» з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків за січень-травень 2012 року»;
- зобов'язано Інспекцію відновити показники податкової звітності ПП «ТВФ «Гетьман», у тому числі зобов'язано відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які Підприємство зазначило у податковій декларації з податку на додану вартість. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.16р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.
Позивач в судове засідання не з'явився подав до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач у судові засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неприбуття у судове засідання суд не повідомив, надав до суду заперечення, в яких зазначив, що коригувань показників податкової звітності, відображених позивачем у податкових деклараціях, які були надані позивачем до ДПІ, та враховані працівниками ДПІ не проводилось, а результати звірки були відображені в аналітичній системі внутрішньої бази ДПІ. Отже, висновки акту перевірки, які оскаржуються, не мають жодних правових наслідків для позивача, а саме не перешкоджають позивачу (у разі наявності) користуватися самостійно задекларованим податковим кредитом. Зазначений факт відсутності коригувань показників податкової звітності працівниками ДПІ доводить зворотній бік облікової картки (наявний в матеріалах справи) ТОВ «ТВФ «Гетьман», якого чітко встановлюється: надання позивачем податкової звітності до ДПІ (з зазначенням дати), відсутність коригувань показників податкової звітності.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе на підставі положень ст. 128 КАС України здійснити розгляд справи без участі сторін у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Посадовою особою Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки приватного підприємства "Торгівельно-виробнича фірма "Гетьман" з питань правомірності проведення господарських відносин з платниками податків за січень-травень 2012р. ї, за результатами яких складено акт від 28 грудня 2012 року № 5185/226/33517392 «Про неможливість проведення зустрічної звірки приватного підприємства «ТВФ «Гетьман» з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків за січень-травень 2012 року».
Згідно висновків акту від 28 грудня 2012 року № 5185/226/33517392 звіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ПП «ТВФ «Гетьман» за січень-травень 2012р., встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст.ст.22, 185, 187 ПК України.
Таким чином, на думку податкового органу, господарські операції між ПП «ТВФ «Гетьман» з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за січень-травень 2012 року не підтверджуються, виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що в свою чергу порушують ст. 185 Кодексу в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання.
Висновки Акту перевірки ґрунтуються на тому, що зустрічну звірку позивача провести неможливо, оскільки підприємство не знаходиться за податковою адресою.
Також за наслідками перевірки податковим органом інформацію акту відображено в базах даних податкового органу, коригування показників податкової звітності позивача, відображених приватним підприємством у податкових деклараціях, які були надані позивачем до ДПІ та враховані при проведенні перевірки працівниками ДПІ не проводилось.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 62.1.2 п. 62.1 ст.62 ПК України способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.
Згідно з ст.71 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з пп. 72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Відповідно до п.73.5 ст.73 ПК України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011 р. № 236 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі Методичні рекомендації), якими визначено механізми дії податкового органу у разі необхідності здійснення такої звірки.
Як убачається з п. 4.4 Методичних рекомендацій, в разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Форма акту про неможливість проведення зустрічної звірки затверджена Додатком №3 до вказаних Методичних рекомендацій. Відповідна форма, серед іншого, передбачає внесення до акту (довідки) окремих відомостей, що стосуються суб'єкта проведення звірки.
Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби.
З аналізу вище викладеного випливає, що дії з оформлення акта про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання та результатів зустрічної звірки довідкою про результати проведення зустрічної звірки є, по суті, виконанням службовими особами своїх обов'язків, а самі по собі висновки такого акту та довідки не створюють відносин владного підпорядкування, що є необхідною ознакою публічно-правових відносин. Проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.
Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача суд встановив, що оскаржуючи дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, які полягають у проведенні зустрічної звірки, позивач фактично не погоджується зі змістом акта від 28 грудня 2012 року № 5185/226/33517392 та викладених у ньому висновків щодо визнання нікчемними правочинів, укладених ПП "ТВФ "Гетьман" з контрагентами.
Однак, висновки податкового органу, викладені в акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника, а отже, не порушують його права та законні інтереси.
Складений відповідачем акт про результати проведення зустрічної звірки позивача є лише формою фіксації податкової інформації, яка використовується податковими органами, та не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, міг бути предметом розгляду.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» є програмним продуктом, створеним для внутрішнього використання органами державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.
Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження зміни показників податкової звітності позивача, на підставі акту від 28 грудня 2012 року № 5185/226/33517392.
Дії відповідача щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної звірки, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій.
Крім того, відповідачем по відношенню до позивача не приймались податкові повідомлення-рішення.
Наведене свідчить, що акт від 28 грудня 2012 року № 5185/226/33517392 не був актом перевірки, за результатами якого можливо прийняття рішень, що тягнуть штрафні санкції або встановлюють порушення платником податків податкового законодавства.
Внесена до інформаційних систем на підставі такого акту інформація використовується контролюючими органами для інформаційно-аналітичного забезпечення їх діяльності та не зумовлює для платника податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.
Враховуючи, що дії контролюючого органу щодо внесення до АІС «Податковий блок» змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 3 листопада 2015 року справа № 21-99а15, від 04 листопада 2015 року справа № 21-1293а15 та від 17 листопада 2015 року справа № 821/3985/14.
Враховуючи викладене суд робить висновок, про відмову в задоволенні позовних вимог стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача в інформаційних базах даних на підставі акта № 5185/226/33517392 від 28.12.2012р.
Позовні вимоги про зобов'язання відповідача відновити в інформаційних базах даних показники податкової звітності позивача шляхом вилучення з них або анулювання відомостей, внесених на підставі акта № 5185/226/33517392, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача в інформаційних базах даних на підставі акта № 5185/226/33517392 від 28.12.2012р.Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що було зроблено відповідачем.
Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає адміністративний позов приватного підприємства "Торгівельно-виробнича фірма "Гетьман" необґрунтованим та дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 70-72, 122, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства "Торгівельно-виробнича фірма "Гетьман" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Б. Ляшко