Справа № 162/89/17
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/89/17
Провадження № 2-а/162/74/2017
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Плевака Віталія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 просить постановити рішення про скасування постанови серії БР № 370470 від 14 січня 2017 року за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тесту - КУпАП), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом, не мав при собі та не пред'явив для перевірки посвідчення водія.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно. У позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що за зазначених у постанові обставин щодо часу та місця він дійсно перебував на вулиці Шевченка села Любешівська Воля Любешівського району Волинської області: на території подвір'я ОСОБА_4. Його автомобіль стояв неподалік на узбіччі дороги. В цей час на місце подій на службових автомобілях під'їхали працівники поліції, почали вимагати від нього реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія. На це позивач відповів, що не зобов'язаний надавати вказані документи, оскільки його під час руху на транспортному засобі не зупиняли, а на момент вимоги він не керував автомобілем. Після цього поліцейські почали агресивно себе поводити, силоміць його посадили у службовий автомобіль. Позивач вирішив надати документи, які вимагали поліцейські, однак відповідач не це не зважав і виніс оскаржувану постанову. Крім цього, йому не надали копії постанови, він її отримав лише 23 січня 2017 року поштою. При оформленні матеріалів відповідач не складав протокол про адміністративне правопорушення, що позивач вважає порушенням його права на захист.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві. Додав, що після 11 години 14 січня 2017 року він повертався з селища Любешів, де придбавав ліки, у село Седлище Любешівського району на автомобілі «Хонда» реєстраційний номер НОМЕР_1. Коли перебував за кермом транспортного засобу, він не бачив, що за ним їдуть поліцейські машини, не чув звуків сирени, гучномовця. По дорозі у селі Любешівська Воля він зупинився та зайшов на подвір'я до ОСОБА_4 Лише через більш ніж п'ять хвилин після цього на місце подій під'їхали працівники поліції і почали вимагати у нього документи на транспортний засіб та автомобіль. Він відмовився, оскільки в цей момент автомобілем не керував. Його силоміць посадили у службовий автомобіль поліції, де він пред'явив документи.

Відповідач Плевако Віталій Васильович у судовому засіданні 13 лютого 2017 року пояснив, що 14 січня 2017 року перебував на чергуванні по патрулюванню селища Любешів та Любешівського району. Приблизно о 11 годині він, керуючи службовим автомобілем «Ісузу», на вулиці Незалежності селища Любешів розминувся з автомобілем «Хонда» з реєстраційними номерами іншого регіону. Ним було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу та встановлення особи водія. Відповідне орієнтування він передав іншому екіпажу, який перебував далі по дорозі на автозаправці «WOG». Водій автомобіля «Хонда» не виконав вимогу іншого екіпажу поліції про зупинку. У зв'язку з цим було прийнято рішення про переслідування цього транспортного засобу, ввімкнуто проблискові маячки та звукову сигналізацію. Позивач не реагував на вимоги про зупинку. ОСОБА_2 зупинився навпроти одного з будинків по вулиці Шевченка села Любешівська Воля і почав втікати у подвір'я. Коли поліцейські догнали позивача, він почав говорити, що транспортним засобом не керував. Через деякий час ОСОБА_2 погодився повернутись до свого автомобіля, однак на його вимогу відмовився надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сів в автомобіль. Позивач поводився агресивно, закрив свій транспортний засіб та знову намагався утекти. Через погані погодні умови позивача було запрошено у службовий автомобіль, де він пред'явив документи на свій транспортний засіб, однак не надав посвідчення водія. Він склав постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за частиною 1 статті 126 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_2 він на місці не вручив, оскільки він відмовлявся її отримувати. Посвідчення водія позивачу привіз якийсь його знайомий згодом.

Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне.

Згідно з постановою відповідача серії БР № 370470 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він приблизно о 11 годині 14 січня 2017 року, керуючи транспортним засобом «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Шевченка у селі Любешівська Воля не мав при собі та не пред'явив для перевірки посвідчення водія. На ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу розміром 425 гривень. Копію оскаржуваної постанови позивач не отримав, однак у ній власноручно написав: «З протоколом не згідний, я документи дав. Але мене ніхто не зупиняв, я стояв, а працівники поліції під'їхали і почали незаконні вимоги».

Свідок позивача ОСОБА_4 у суді показав, що приблизно о 10 годині 14 січня 2017 року він вийшов на власне подвір'я по вулиці Шевченка села Любешівська Воля, було багато снігу. Біля воріт він побачив належну ОСОБА_2 «Хонду» та дві поліцейські машини. ОСОБА_2 зайшов за хвіртку на його подвір'я, поліцейські вивели позивача на загальну вулицю та не давали йому сісти у машину, подзвонити. Вдруге ОСОБА_2 поліцейські впіймали біля його літньої кухні та вивели позивача з подвір'я на вулицю до автомобілів. Конфлікт тривав близько години.

Свідок відповідача ОСОБА_6 у суді показав, що працює поліцейським сектору реагування Любешівського відділення поліції, 14 січня 2017 року перебував на чергуванні в одному екіпажі з відповідачем на службову автомобілі «Ісузу». З «Хондою» позивача вони розминулись на вулиці Незалежності селища Любешів, поблизу Любешівської філії ПАТ «Волиньобленерго». Іншому екіпажу, який у цей час перебував на автозаправці «WOG» на виїзді з селища Любешів, повідомили, що водій автомобіля «Хонда» в умовах недостатньої видимості не ввімкнув світла фар. Після цього вони поїхали за автомобілем позивача, екіпаж ОСОБА_7 також поїхав за ОСОБА_2 На двох поліцейських машинах були ввімкнуті проблискові маячки. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у гучномовець вимагали зупинити автомобіль, однак ОСОБА_2 не виконував вимоги про зупинку. Відповідач зупинився біля одного з будинків у селі Любешівська Воля. На вимогу ОСОБА_5 надати документи, він відмовився. Через деякий час ОСОБА_2 вийшов з автомобіля і пішов у двір ОСОБА_4 На вимогу поліцейських він повернувся та сів у службовий автомобіль поліції, де відносно нього була винесено постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Документи на місце подій ОСОБА_2 підвіз житель села Седлищ ОСОБА_8. Спецзасобів до ОСОБА_2 поліцейські не застосовували.

Свідок відповідача ОСОБА_7 у суді показав, що працює поліцейським Любешівського відділення поліції і 14 січня 2017 року здійснював патрулювання у селищі Любешів, зранку деякий час перебував на автозаправці «WOG». Після 10 години відповідач передав по рації, що автомобіль «Хонда» рухається у напрямку села Любешівська Воля Любешівського району без ввімкненого світла фар. Він поїхав за автомобілем позивача, приблизно за 200-300 метрів від автозаправки ввімкнув проблискові маячки, а згодом гучномовець. На вимоги про зупинку ОСОБА_2 не реагував. У селі Любешівська Воля позивач зупинився та повідомив, що поліцейських машин не бачив, вимог про зупинку не чув. На вимогу ОСОБА_5 пред'явити документи, позивач відмовлявся. Приблизно через п'ять хвилин ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов у двір одного з домогосподарств, його наздогнали та запропонували повернутися до транспортного засобу, позивач погодився. ОСОБА_5 запросив позивача у службовий автомобіль для оформлення адміністративних матеріалів. У цей момент хтось з знайомих ОСОБА_2 підвіз йому документи. Фізичної сили чи спецзасобів до ОСОБА_2 поліцейські не застосовували.

У судовому засіданні оглядалось відеозапис з мобільного телефону ОСОБА_6 На відео ОСОБА_2 не заперечує, що керував транспортним засобом, відмовляється на вимогу відповідача пред'явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, втікає від поліцейських на територію домогосподарства ОСОБА_4

Відповідно до статті 9 КУпАП фактичною підставою для адміністративної відповідальності є скоєння особою адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених зокрема частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Статтею 277 КУпАП визначено строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП зокрема настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Аналізуючи дослідженні у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку, що версія ОСОБА_2 про те, що за викладених у оскаржуваній постанові обставин він транспортним засобом не керував, не підтвердилась.

Свідок ОСОБА_4 з цього приводу не зміг підтвердити пояснення позивача, адже він не бачив моменту зупинки автомобілів ОСОБА_2 та поліцейських. Натомість допитані у ході судового розгляду поліцейські ОСОБА_6, ОСОБА_7 кожен окремо дали послідовні показання щодо випадку з ОСОБА_2 14 січня 2017 року та дій позивача, які були направлені на уникнення від адміністративної відповідальності.

Ці показання підтверджено відеозаписом з стільникового телефону ОСОБА_6

Отже, судом встановлено, що за викладених у оскаржуваній постанові обставин позивач керував транспортним засобом та на вимогу відповідача не пред'явив для перевірки посвідчення водія.

Покликання позивача на неправомірне застосування поліцейськими щодо нього сили також не підтвердилась у судовому засіданні.

Між тим, оскаржена постанова підлягає скасуванню з інших підстав.

Процитованими вище положення КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у Рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП на підставі аналізу положень глави 22 цього Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 дійшов висновку, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

У суді встановлено, що відповідач одразу безпосередньо на місці виявлення правопорушення виніс постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП. За таких умов позивача було позбавлено можливості практичної реалізації більшості з передбачених статтею 268 КУпАП прав, у тому числі права на захист.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 11, 71, 94, 122, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Плевака Віталія Васильовичасерії БР № 370470 від 14 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук