Справа № 334/6248/16-а(2-а/334/361/16)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2017 рокусправа № 334/6248/16-а(2-а/334/361/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: ЯковенкоО.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя
на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016р. у справі №334/6248/16-а (2-а/334/361/16)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

21.09.2016р. ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, за допомогою засобів поштового зв'язку звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя) про зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 11, 2-4/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №334/6248/16-а (2-а/334/361/16) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 13 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що з 01.05.2004р. їй було припинено виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон та виплачено пенсію за шість місяців наперед - за травень-жовтень 2004р., 16.01.2015р. вона звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії, але відповідач відповідним листом надав позивачу роз'яснення щодо порядку поновлення виплати пенсії, не погоджуючись з такими діями відповідача вона звернулась до суду. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2015р. у справі №334/1698/15-а (2-а/334/70/2015) їй у позові було відмовлено, але постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2015р. у справі №334/1698/15-а (2-а/334/70/2015) постанову суду першої інстанції від 07.05.2015р. було скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано відмову відповідача в поновленні виплати пенсії позивачу протиправною та зобов'язано відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії з 07.10.2009р., це рішення суду було виконано відповідачем у квітні 2016р., але відповідачем не було виплачено їй компенсацію у зв'язку з втратою частини доходів за минулий час, які не були отримані з вини відповідача. У липні 2016р. представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату компенсації у зв'язку з втратою частини доходів за минулий час, які не були отримані з вини відповідача, але відповідач листом за вих. №197/Ф-1 від 29.07.2016р. повідомив відповідача про те, що нарахування сум компенсації на доходи, які виплачені за рішення суду не передбачені положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони суперечать положенням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», тому просила суд з метою захисту її прав зобов'язати відповідача виплатити позивачу компенсацію яка передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» за період з жовтня 2009р. по березень 2016р..

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016р. у справі №334/6248/16-а (2-а/334/361/16) адміністративний позов задоволено, зобов'язано УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя виконати розрахунок і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в період з 07.10.2009р. по березень 2016р. (суддя Добрєв М.В. ) / а.с. 61-62/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 23.11.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с.65-68/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 23.11.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представники осіб, які беруть участь у розгляді справи у судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи повідомлені судом належним чином / а.с. 183,184/. Представник позивача надав суду письмове клопотання про розгляд справи у свою відсутність / а.с. 79/, а відповідач у апеляційній скарзі просив суд апеляційної інстанції розглянути справу у відсутність свого представника / а.с. 65-68/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представників позивача та відповідача.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем з 01.05.2004р. було припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон та виплачено пенсію за шість місяців наперед - за травень-жовтень 2004р.

16.01.2015р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії, але відповідач відповідним листом надав позивачу роз'яснення щодо порядку поновлення виплати пенсії, не погоджуючись з такими діями відповідача вона звернулась до суду.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2015р. у справі №334/1698/15-а (2-а/334/70/2015) їй у позові було відмовлено / а.с. 18/, але постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2015р. у справі №334/1698/15-а (2-а/334/70/2015) постанову суду першої інстанції від 07.05.2015р. було скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано відмову відповідача в поновлення виплати пенсії позивачу протиправною та зобов'язано відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії з 07.10.2009р. з урахуванням ст.. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» / а.с. 20/.

Вищенаведені обставини встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2015р. у справі №334/1698/15-а (2-а/334/70/2015), яка набрала законної сили, і відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України не потребують повторного доведення під час розгляду даної адміністративної справи.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2015р. у справі №334/1698/15-а (2-а/334/70/2015) була виконана відповідачем у квітні 2016р., зазначені обставини не заперечувались представниками сторні під час розгляду даної справи.

У липні 2016р. представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату компенсації у зв'язку з втратою частини доходів за минулий час, які не були отримані з вини відповідача, але відповідач листом за вих. №197/Ф-1 від 29.07.2016р. повідомив відповідача про те, що нарахування сум компенсації на доходи, які виплачені за рішення суду не передбачені положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» / а.с. 5,6/, і саме ця відмова відповідача, з якого не погодився позивач, обумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, в якому ставиться питання про зобов'язання органу пенсійного фонду вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів даної справи вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки нарахована пенсія виплачена позивачу з порушенням установлених строків, відмова відповідача у компенсації несвоєчасно одержаного доходу не ґрунтується на Законі, у зв'язку із чим вбачаються всі підстави для зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано нормами Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, за правилами ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищезазначеного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Вказані правилами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» кореспондуються із положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. «Про проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати»

Сукупний аналіз наведених положень чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер, дія вищенаведених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії), і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Оскільки під час розгляду даної справи було встановлено, що нарахування та виплата позивачу відповідного доходу відбулось у зв'язку із призначенням пенсії за віком на виконання судового рішення, що свідчить про те, що несвоєчасне нарахування цих сум відбулось у зв'язку із неправомірною відмовою Управління, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, у призначені позивачу пенсії, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

При цьому необхідно зазначити, що аналогічна правова позиція була висловлене Верховним Судом України в постанові від 18.11.2014р. у справі №21-612а14, і відповідно до положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що нараховані та виплачені суми пенсії за минулий час є тим доходом, що не був отриманий позивачем з вини відповідача, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для компенсації втрати частини доходу у повній мірі відповідають правилам законодавства, що регулює спірні відносини.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 23.11.2016р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016р. у справі №334/6248/16-а (2-а/334/361/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 23.03.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко