Справа № 2а-8872/12/1370
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 876/9529/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

прокурор - Шимін Н.М.;

від позивача - Кутянський А.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2016р. в адміністративній справі за позовом Автогаражного кооперативу № 15 Галицького району м.Львова до головного спеціаліста Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко Сергія Олександровича, державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Маланича Миколи Миколайовича, Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл., з участю прокуратури м.Львова, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування приписів,-

В С Т А Н О В И Л А:

16.10.2012р. позивач Автогаражний кооператив /АГК/ № 15 Галицького району м.Львова звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням остаточно сформульованих позовних вимог, просив визнати протиправними дії головного спеціаліста Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко С.О. та державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Маланича М.М. по проведенню перевірки дотримання вимог земельного законодавства позивача, оформленої Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.09.2012р., за відсутності підстав для проведення перевірки, а також з підстав відсутності керівника чи уповноваженої особи позивача під час проведення перевірки; визнати протиправними дії головного спеціаліста Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко С.О. по здійсненню розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням позивачем, а сам розрахунок - скасувати; визнати протиправними та скасувати приписи Державної інспекції сільського господарства в Львівській обл. № 430 від 17.09.2012р. та № 431 від 17.09.2012р. (Т.1, а.с.3-5, 62-67, 146-147, 151-156).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2016р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовані приписи Державної інспекції сільського господарства в Львівській обл. № 430 від 17.09.2012р. та № 431 від 17.09.2012р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.2, а.с.171-174).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив Заступник прокурора Львівської обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить винесену постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.183-187).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що, незважаючи на встановлення судом факту самовільного зайняття земельної ділянки по вул.Антоновича, 8 у м.Львові та нецільового використання такої ділянки, останній дійшов до невірного висновку про те, що площа самовільно захопленої ділянки, зазначеної у висновку експерта (206,7 кв.м), суттєво відрізняється від площі самовільно захопленої ділянки, зазначеної в Акті перевірки від 17.09.2012р. (0,8 га), тому спірні приписи не відповідають закону та фактичним обставинам справи.

Під час судового розгляду позивачем не надано правовстановлюючих документів на захоплену ділянку; також ця ділянка була виділена позивачу для будівництва двох п'ятиповерхових гаражів-стоянок, а не для зведення багатоквартирних будинків.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, прокурора на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 17.09.2012р. головним спеціалістом Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко С.О., з участю державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Маланича М.М., проведено перевірку АГК № 15 Галицького району м.Львова з питань дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено Акт перевірки від 17.09.2012р. (Т.1, а.с.11 і на звороті).

Проведеною перевіркою виявлено самовільне захоплення позивачем земельної ділянки орієнтовною площею 0,80 га по вул.Антоновича у м.Львові, використанням останнім цієї ділянки та виділеної згідно рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 63 від 18.02.1988р. ділянки площею 1,7 га (Т.1, а.с.13) для будівництва багатоквартирних житлових будинків; правовстановлюючі документи на вказану ділянку позивачем не представлені, чим не дотримані вимоги ст.ст.20, 96, 125, 126 Земельного кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки головним спеціалістом Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко С.О. складено Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки, який скеровано позивачу (Т.1, а.с.6-7).

Також Державною інспекцією сільського господарства в Львівській обл. винесені приписи № 430 від 17.09.2012р. та № 431 від 17.09.2012р.

Згідно припису № 430 від 17.09.2012р. зобов'язано АГК № 15 Галицького району м.Львова усунути порушення вимог земельного законодавства (що полягають у самовільному захопленні землі) в 30-денний термін (Т.1, а.с.10); відповідно до припису № 431 від 17.09.2012р. зобов'язано АГК № 15 Галицького району м.Львова усунути порушення вимог земельного законодавства (що полягають у нецільовому використанні земельної ділянки) в 30-денний термін (Т.1, а.с.160).

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача по проведенню перевірки дотримання вимог земельного законодавства не порушують права та інтереси позивача, а тому ці вимоги не підлягають до задоволення. Також визначена у спірному розрахунку шкода за самовільне зайняття земельної ділянки не може бути примусово стягнута шляхом пред'явлення таких розрахунків; така шкода відшкодовується у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Оскільки вказана шкода стягується в судовому порядку за відповідним позовом, тому правильність обчислення такої перевіряє суд, який розглядає такий позов.

В частині задоволених вимог суд керувався тим, що згідно висновку будівельно-технічної експертизи з'ясовано, що фундамент незавершеного будівництва житлового будинку частково розміщений поза межами земельної ділянки, яка належить позивачу; також площа самовільно захопленої ділянки згідно висновку експерта (206,7 кв.м) суттєво відрізняється від площі самовільної зайнятої ділянки відповідно до складеного акта перевірки (0,8 га). За таких умов спірні приписи не відповідають критерію обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки обставини, які стали підставою для їх прийняття, не узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Аналіз змісту поданої прокурором апеляційної скарги вказує на те, що останній фактично оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскільки наводить доводи на правомірність винесених відповідачем приписів у зв'язку з виявленими порушеннями вимог земельного законодавства.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог АГК № 15 Галицького району м.Львова про визнання протиправними дій головного спеціаліста Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко С.О. та державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Маланича М.М. по проведенню перевірки дотримання вимог земельного законодавства позивача, оформленої Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.09.2012р., за відсутності підстав для проведення перевірки, а також з підстав відсутності керівника чи уповноваженої особи позивача під час проведення перевірки; визнання протиправними дій головного спеціаліста Відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Львівській обл. Млинко С.О. по здійсненню розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням позивачем, а також скасування цього розрахунку, апелянтом фактично не оскаржуються, а тому апеляційний суд не вправі робити правові висновки щодо неоскарженої частини рішення суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Разом тим, висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно ст.9 цього Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у роботі комісій при прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Статтею 10 цього Закону передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають, зокрема, право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до п.5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затв. Указом Президента України № 459/2011 від 13.04.2011р. «Про Державну інспекцію сільського господарства України» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають, зокрема, право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до компетенції Держсільгоспінспекції України.

Згідно рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 63 від 18.02.1988р. відведено АГК № 15 Галицького району м.Львова земельну ділянку в комунальній зоні масиву «Сихів» площею 1,7 га для будівництва 2-х та 5-ти поверхових гаражів-стоянок на 1260-1300 автомобілів (Т.1, а.с.13).

Згідно висновку № 4264 від 31.03.2015р. судово-будівельної технічної експертизи фундамент незавершеного будівництвом житлового будинку частково розміщений поза межами земельної ділянки, що належить АГК № 15 Галицького району м.Львова, відведеної згідно з рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 63 від 18.02.1988р. (Т.2, а.с.61-62).

Будь-яких правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки позивачем під час судового розгляду не представлено.

Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що проведеною відповідачами перевіркою з'ясовано факти самовільного захоплення позивачем земельної ділянки по вул.Антонича, 8 у м.Львові, а також використання цих земельних ділянок не за цільовим призначенням. Останнє порушення стверджується фактичним зведенням позивачем не багатоповерхових гаражів, а багатоквартирних житлових будинків.

Такими діями позивача не дотримані вимоги ст.ст.20, 96, 125, 126 Земельного кодексу України.

Будь-яких спростувань виявлених порушень позивачем під час судового розгляду не представлено, при цьому спірні приписи винесені відповідачем в межах його компетенції та в установленому порядку.

Покликання позивача на Акт перевірки № 23-237/83 від 04.02.1999р., складений ДПІ у Галицькому районі м.Львова, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки цей Акт стосується перевірки дотримання вимог податкового, а не земельного законодавства (Т.1, а.с.27).

Наявність рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 63 від 18.02.1988р. та виготовлення Акта відводу земельної ділянки позивачу, видача Акта на землекористування № 10/554-09 від 23.04.1988р. не свідчать про зміну цільового призначення виділеної позивачу земельної ділянки, а саме: для житлового будівництва.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виявлення розбіжностей у площі земельної ділянки, яка самовільна зайнята позивачем, не може бути достатньою підставою для визнання протиправними та скасування приписів Державної інспекції сільського господарства в Львівській обл. № 430 від 17.09.2012р. та № 431 від 17.09.2012р., оскільки проведеною перевіркою визначено лише орієнтовну площу такої ділянки. Також на момент винесення вказаних приписів був відсутній висновок судово-будівельної технічної експертизи, а тому останній не міг бути врахований відповідачами.

Окрім цього, розбіжності у площі самовільно захопленої ділянки не спростовують правильності приписів відповідача в частині виявлених порушень та обов'язку позивача їх усунути; наведені недоліки підлягають усуненню в ході виконання таких приписів.

Таким чином, заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

В частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів враховує, що згідно вимог ч.2 ст.94 КАС України у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони-суб'єкта владних повноважень судовий збір з іншої сторони не присуджується.

За наведених обставин сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги не підлягає стягненню з іншої сторони.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню в частині часткового задоволення позову; визнання протиправними та скасування приписів відповідача; розподілу судових витрат із прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову, у тому числі щодо вимог про визнання протиправними та скасування приписів відповідача; також не підлягає відшкодуванню позивачу сплачений ним судовий збір за подачу позову.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської обл. задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2016р. скасувати в частині: часткового задоволення позову; визнання протиправними та скасування приписів Державної інспекції сільського господарства в Львівській обл. № 430 від 17.09.2012р. та № 431 від 17.09.2012р.; розподілу судових витрат.

В цій частині прийняти нове рішення, яким: у задоволенні заявленого Автогаражним кооперативом № 15 Галицького району м.Львова позову відмовити повністю, у тому числі відмовити у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними та скасування приписів Державної інспекції сільського господарства в Львівській обл. № 430 від 17.09.2012р. та № 431 від 17.09.2012р.; понесені Автогаражним кооперативом № 15 Галицького району м.Львова судові витрати покласти на позивача.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів