Справа № 818/1268/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 р. Справа № 818/1268/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1268/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області податкові повідомлення-рішення від 28.09.2016р. №/43905 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 8954грн.95коп. та від 04.04.2016р. №/15698 про збільшення суми за платежем «військовий збір» на 278грн.70коп.

Крім того, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 10.10.2016р. №Ф-/45308 про сплату боргу у розмірі 8038грн.38коп. та рішення від 10.10.2016р. №/453307 про застосування штрафних санкцій в сумі 1162грн.14коп. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки контролюючого органу про завищення ним суми валових витрат за рахунок включення до її складу грошових коштів, витрачених на придбання засобів побутової хімії, офісного паперу, реалізація яких не підтверджена первинними документами, за період 2013-2014 роки не відповідають дійсності, оскільки під час розгляду первинної скарги були надані належним чином завірені копії актів на списання засобів побутової хімії та офісного паперу, оригінали яких були досліджені в ході позапланової перевірки.

Оглянуті акти на списання не мають дефектів форми, змісту або походження. Зміст документів містить назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючим суб'єктом права.

Згідно з актами списано матеріальних цінностей на суму 35772,11грн, в т.ч. засобів побутової хімії - на суму 12736,11грн, офісного паперу - на суму 23036,00грн.

Засоби побутової хімії використані в господарській діяльності для утримання належного санітарного стану приміщення (підлоги, стін, вікон, меблів), в якому надаються послуги по заправці та ремонту картриджів, в т.ч. для прання робочого одягу, рушників та ін.

Офісний папір використаний в господарській діяльності при оформленні документів по закупівлі та реалізації товарів (робіт, послуг), тестування офісного обладнання, ведення внутрішнього обліку, друку реєстраційних документів, рекламних матеріалів, комерційних пропозицій, тощо.

Отже, твердження відповідача про завищення ним витрат та, як наслідок, про неправильне визначення суми чистого доходу, що в подальшому вплинуло на остаточний розрахунок військового збору та на своєчасність сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є необґрунтованим, а тому ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області не мала права приймати оскаржувані у даній справі рішення та направляти на його адресу податкову вимогу про сплату боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі із наведених вище підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки було встановлено включення до складу валових витрат підприємця грошових коштів, витрачених на придбання засобів побутової хімії (постачальник ТОВ «Поллена - Україна», ), офісного паперу, лампи для Epson EMP ELPLP54, реалізація яких не підтверджена первинними документами, а саме: видатковими накладними, інформацією про надходження грошових коштів (на банківський рахунок підприємця або через касу) та записами в книзі обліку доходів та витрат за відповідний період. Надані ФОП ОСОБА_3 акти на списання зазначених засобів побутової хімії не відповідають вимогам до порядку оформлення первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки в них зазначено лише загальне найменування причини списання («використано в господарській діяльності»). Крім того, перевіркою не встановлено залежності між засобами побутової хімії, придбаних позивачем, та видом його господарської діяльності («Оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням»), який потребує значного використання миючих засобів в таких обсягах та з зазначеним найменуванням номенклатурного ряду (наприклад DZIDZIUS Ополіскувач для дитячої білизни 750 мл, BІALY JELEN PREMIUM Емульсія для інтимної гігієни з шавлією та огірком 300 мл, DZIDZIUS Пральний порошок для білих дитячих-речей DZIDZIUS (BIEL) 1,5 кг, BIALY JELEN Гіпоалергенний гель для вмивання обличчя з гамамелісом вірджинським 200 мл та ін.). Також не встановлено залежності між значним обсягом придбаного, але не реалізованого офісного паперу та видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 («Оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням)». Відтак, на його думку, у задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77 та п.п. 82.1 ст.82 Податкового Кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, наказу №81 01.02.2016 року та направлення на перевірку №120 від 12.02.2016 року, виданого ДПІ у м. Сумах, державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_4 була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово - господарської діяльності ФОП ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013р. до 31.12.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. до 31.12.2014р. (а.с.10-23,60).

За результатами перевірки встановлено порушення:

1) п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167, п.177.1, п.177.2, п.177.3, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України, внаслідок чого донараховано до сплати в бюджет податок на доходи фізичних осіб в сумі 87 415,55 грн., в т.ч. по періодах: за 2013 рік на суму 83341,78грн., за 2014 рік на суму 1844,04 грн. та за 2015 рік на суму 2229,73 грн.;

2) п.4 ч.1 ст.4, п.2 ч.1 ст.7, ч.3 ст.7, п.4 ч.1 ст.1, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України 8 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування», із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано до сплати в бюджет єдиного внеску в сумі 74 789,30 грн., в т.ч. за 2013 рік - 73979,64 грн., за 2014 рік - 553,30грн. , за 2015 рік - 256,36 грн.;

3) п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, чим порушено порядок обліку платників податків;

4) п.8 ст. 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платником було несвоєчасно перераховано суму податкових зобов'язань з єдиного внеску, що призвело до нарахування штрафних санкцій та пені за 2013 рік;

5) п.п. 163.1.1 п.163.1 ст.163, п. 176.1 ст.176, п.п. 16 1 п.10 р.20 Податкового кодексу України в сумі 222,96 грн. за 2015 рік.

Не погодившись з результатами висновку акту документальної планової виїзної перевірки (від 12.03.2016 №412/18-19-13-04-17//35) ФОП ОСОБА_3 було подано заперечення, за наслідками розгляду якого прийнято рішення про правомірність та відповідність чинному законодавству висновку акту.

Не погодившись з результатами розгляду заперечення, позивачем подано скаргу до ГУ ДФС у Сумській області.

За результатами її розгляду прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3, за результатами якої залишено без змін порушення, визначені в акту документальної планової виїзної перевірки.

На підставі акта перевірки від 12.03.2016р. №№412/18-19-13-04-17//35 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.04.2016р. №/15698, яким визначено грошове зобов'язання з військового збору в розмірі 222,96грн та застосовані штрафні санкції в розмірі 55,74грн. (а.с.24).

На підставі акта перевірки від 12.03.2016 №№412/18-19-13-04-17//35, рішення про результати розгляду повторної скарги від 14.09.2016 №9662/3/99-99-11-02-01-14 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.09.2016 №/43905, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7163,96грн, та застосовані штрафні санкції в розмірі 1790,99грн. (а.с.25,130-132).

Разом з тим, порушення по єдиному внеску було скориговано та ДТП у м. Сумах винесено рішення, а саме №/15695 від 04.04.2016 року, №3/15699 від 04.04.2016р. №/1570 від 04.04.2016 року, №/15698 від 04.04.2016 року, №/15696 від 04.04.2016 року, №/28190 від 10.06.2016 року.

Не погодившись з результатами висновку акту документальної позапланової перевірки від 23.06.2016р. №1666/18-19-13-04-17//124 позивачем було подано скаргу до ГУ ДФС України, за результатами розгляду якої скасовано суми порушень в частині визначення неправомірними суми витрат по господарським операціям з ТЗОВ"СТЕК-КОМП'ЮТЕР" (а.с.134-136).

Враховуючи визнання правомірними зазначені суми, ДПІ у м. Сумах було винесено нові рішення, а саме №/43905 від 28.09.2016 року та №/45307 від 10.10.2016 року (а.с.62,133).

За результатами оскарження визначено правомірними висновки щодо зняття з вартості валових витрат сум на придбання засобів побутової хімії, паперу та лампи для Epson EMP ELPLP54.

Зазначені порушення обґрунтовано безпідставним віднесенням до складу валових витрат грошових коштів, витрачених на придбання засобів побутової хімії (постачальник ТОВ «Поллена - Україна», ), офісного паперу, лампи для Epson EMP ELPLP54 у зв'язку з не підтвердженням їх реалізації первинними документами.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, в тому числі і зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача.

Витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Під час перевірки встановлено та не заперечується сторонами у справі, що в 2013-2014 році ФОП ОСОБА_3 до складу валових витрат віднесена сума на придбання засобів побутової хімії та офісного паперу, в кількості, вказаній на сторінках 11-17 акту документальної позапланової виїзної перевірки, а в 2015 році - лампи для Epson EMP ELPLP54 (а.с.111-113).

Пунктом 164.1 ст.164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пп.177.4.1 п. 177.4 ст.177 Податкового Кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг) купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

З аналізу зазначених норм вбачається, що визначальним фактором для віднесення до складу витрат грошових коштів є наявність належним чином оформлених документів первинного обліку та придбання товарів/послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Суд звертає увагу, що навіть наявність у фізичної особи-підприємця належно оформлених первинних документів щодо придбання певних товарів (робіт, послуг) не є безумовною підставою для віднесення певних сум до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, у разі не доведення факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Вирішуючи питання про придбання позивачем товарів з метою використання у власній господарській діяльності, суд зважає на наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Позивач зазначив, що придбані засоби побутової хімії у подальшому були використані в господарській діяльності для утримання належного санітарного стану приміщення (підлоги, стін, вікон, меблів), в якому надаються послуги по заправці та ремонту картриджів, в т.ч. для прання робочого одягу, рушників та ін., а офісний папір використаний в господарській діяльності при оформленні документів по закупівлі та реалізації товарів (робіт, послуг), тестування офісного обладнання, ведення внутрішнього обліку, друку реєстраційних документів, рекламних матеріалів, комерційних пропозицій, тощо.

При цьому, мету придбання товарів для провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 підтверджує копіями актів на списання (а.с.160-165), в яких причина списання вказана як «використання в господарській діяльності», отже вони носять загальний характер.

Разом з тим, будь-яких належних доказів на підтвердження зазначеного позивач до суду не надав, тобто в матеріалах справи відсутні відповідні первинні, бухгалтерські та інші документи, які б підтверджували факт реалізації товарів, придбаних в межах господарських операцій.

З приводу поданих до суду копії комерційної пропозиції та роздруківки в рекламних цілях (а.с.194-195) необхідно відмітити, що воно не є доказом використання офісного паперу у власній господарській діяльності позивача в обсязі, зазначеному в актах на списання. Крім того, із них не вбачається, ким вони були виготовлені та дату їх виготовлення, що унеможливлює визначення періоду їх використання у господарській діяльності (до чи після 2013р), та вони були надані лише під час судового розгляду справи.

Документи, які б підтверджували, саме яким чином позивачем використано засоби хімії та лампу для Epson EMP ELPLP54, відсутні.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладене, судом не встановлено, а позивачем не доведено, що придбані товари пов'язані із його господарською діяльністю, тобто з метою їх використати згідно із основним видом його господарської діяльності «Оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням» (код ВЕД 46.51).

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено численні порушення вимог Податкового кодексу України при здійснення господарської діяльності, позивачем не доведено та не підтверджено належними письмовими доказами факту подальшого використання придбаних товарів у власній господарській діяльності, що свідчить про безпідставне формування витрат.

З огляду на зазначене, висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на доходи фізичних осіб не спростовуються матеріалами справи, а тому збільшення грошового зобов'язання податковим повідомленням-рішенням від 28.09.2016р. №/43905 на 8954грн.95коп. є правомірним.

З урахуванням викладеного, податкове повідомлення-рішення від 04.04.2016р. №/15698 про збільшення суми за платежем «військовий збір» на 278грн.70коп. також є правомірним, оскільки ФОП ОСОБА_3 відповідно до п.п. 161 п.10 р.20 Податкового Кодексу є платником військового збору та об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Крім того, відповідає законодавству і рішення від 10.10.2016р. №/453307 про застосування штрафних санкцій в сумі 1162грн.14коп. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, оскільки п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відтак, завищення фізичною особою - підприємцем витрат безпосередньо впливає на донарахування до сплати в бюджет єдиного внеску.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, ДПІ у м. Сумах обґрунтовано винесено та направлено на адресу позивача податкову вимогу від 10.10.2016р. №Ф-/45308 про сплату боргу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС України у Сумській області доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних рішень та вимоги з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2017 року.

Суддя О.О. Осіпова