Справа № 826/26647/15
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Костюк Л.О.

за участю секретаря: Понсе Кашоіди О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді.

В судовому засіданні суду першої інстанції представником відповідача 24.02.2016 року було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (у зв'язку з пропуском строку звернення до суду) в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Міністра оборони України від 19.01.2015 року №28 (по особовому складу), в частині увільнення від займаної посади директора Військово-медичного департаменту (Головного державного санітарного лікаря) Міністерства оборони України та зарахування у розпорядження Міністра оборони України полковника медичної служби ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року задоволено клопотання Міністерства оборони України та залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вищезазначених позовних вимог.

На вказане судове рішення позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу в цій частині позовних вимог для продовження розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно п.15 ст.3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

В силу ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про те, про існування оскаржуваного наказу від 19 січня 2015 року №28 останньому стало відомо лише в листопаді 2015 року. Натомість від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в цій частині вищевказаних позовних вимог у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, встановленого ч.3 ст.99 КАС України.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, оскільки оскаржуваним наказом Міністра оборони України від 19 січня 2015 року №28 (по особовому складу), зокрема, позивача було увільнено від займаної посади директора Військово-медичного департаменту (Головного державного санітарного лікаря) Міністерства оборони України та зараховано у розпорядження Міністра оборони України, з моменту подання рапорту про направлення його на військово - лікарську комісію для визначення придатності до проходження військової служби з послідуючим наданням невикористаної відпустки за 2014 рік, а саме: з 19 січня 2015 року. Проте, як свідчать матеріали даної справи, з даним позовом в цій частині позовних вимог позивач звернувся лише 04 грудня 2015 року.

Порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, в тому числі, звільнення з військової служби, регулюється Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19 травня 2009 року №438/16454 та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України «Про внесення змін до додатка №1 до Указу Президента України від 21 березня 2002 року № 277» від 22 грудня 2014 №946/2014 було установлено, що посада директора Військово-медичного департаменту підлягає заміщенню особою вищого офіцерського складу, та за цією посадою встановлено військове звання «генерал-майор медичної служби».

Указ №946/2014 набрав чинності 25 грудня 2015 року, а отже з 25 грудня 2015 року за посадою директора Військово-медичного департаменту встановлено військове звання «генерал-майор медичної служби».

26 грудня 2015 року на виконання вимог Указу №946/2014 до штату центрального апарату Міністерства оборони України №01/080 було внесено зміни згідно переліку змін від 26 лютого 2015 року №226/4/5499.

Внаслідок зазначених організаційних заходів зі штату апарату Міністерства оборони України посаду директора Військово-медичного департаменту шпк «полковник медичної служби» виведено та введено посаду директора Військово-медичного департаменту шпк «генерал-майор медичної служби». У зв'язку із цим, посада, яку займав позивач, скорочувалася до 28 лютого 2015 року.

Відповідно до п.236 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням із військової служби в запас або відставку, проводиться бесіда з питань звільнення. Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Згідно п.12.7 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, бесіда з полковниками з питань звільнення проводиться начальником військового навчального закладу, науково-дослідної установи, органу військового управління Збройних Сил України, командиром повітряного командування, командувачем оперативного командування, начальником роду військ, командувачем спеціальних сил чи виду Збройних Сил України, керівником структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України чи Міністерства оборони України або їх заступниками, заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України та Міністра оборони України.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що нормативно-правовими актами з питань проходження військової служби не передбачено проведення бесід з військовослужбовцями у разі виведення їх у розпорядження.

Як вбачається з копії дорожнього листа від 19 січня 2015 року №1/1298/1к на виїзд службового автомобіля марки «Фольксваген Пасат» 00-67 А1, яким користувався позивач, останній знаходився на робочому місці з 9.00 год. 19 січня 2015 року (07.45-07.55, 09.00-16.05, 19.00-19.10) в 19.10 год. 19 січня 2015 року покинув територію місця служби на убув додому, про що зробив особистий підпис в дорожньому листі.

Згідно наряду №19 на використання машин автомобільних колон та підрозділів забезпечення Центру забезпечення службової діяльності МОУ та ГШ ЗСУ на 19 січня 2015 року (порядковий номер згаданого наряду 37), службовий автомобіль позивача марки «Фольксваген Пасат» 00-67 А1 був запланований на виїзд з 06.30/9.00 до 13.00/22.00.

Згідно інформації щодо відвідування об'єктів Міністерства оборони України, військового містечка №64 (звіт по подіям електронної системи контролю та управління доступу) полковник м/с ОСОБА_2 з 9.09 до 12.00 заходив та виходив у будівлю Міністерства оборони України (з 09.09-09.21, 09.31-09.54, 11.24-12.00).

З вищевказаного звіту також вбачається, що позивач 27 лютого 2015 року, 04 березня - 05 березня 2015 року, 20 березня 2015 року, 25 березня - 26 березня 2015 року, 30 березня - 31 березня 2015 року перебував на території військового містечка №64 та в будівлі Міністерства оборони України.

Крім того, позивач протягом періоду з 19 січня 2015 року по 04 грудня 2015 року тривалий час хворів, проте із зазначеного часу він 52 дні знаходився у відпустці (з 26 березня по 30 березня, з 14 квітня по 26 квітня, з 13 травня по 15 червня, з 01 грудня по 03 грудня 2015 року) та 25 днів знаходився на службі (з 10 жовтня по 27 жовтня, з 03 листопада по 09 листопада 2015 року), що дозволяло йому своєчасно звернутися до суду.

Відповідно до наказу директора Військово-медичного департаменту від 12 жовтня 2015 року №117 (по стройовій частині) позивач прибув із щорічної основної за 2015 рік та приступив до виконання обов'язків у розпорядженні Міністра оборони України при Військово-медичному департаменті Міністерства оборони України. Позивач знаходився у розташуванні ВМД МОУ та не міг не знати про своє знаходження у розпорядженні.

Крім того, як вбачається з рапотра ОСОБА_2 від 12 жовтня 2015 року, останній прибув з лікування та приступив до виконання обов'язків, тому позивач повинен був дізнатися про своє увільнення у розпорядження Міністерства оборони України.

Відповідно до вимог п.236 Положення та п.127.7 інструкції, 16 жовтня 2015 року, під час бесіди ОСОБА_2 було повідомлено про відсутність відповідних рівнозначних вакантних посад за фахом та досвідом роботи, при цьому позивачу запропоновано посаду заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону шпк «полковник медичної служби». Від запропонованої посади позивач відмовився. При цьому виявив бажання звільнитися у зв'язку із проведенням організаційних заходів. Зазначене засвідчено його особистим підписом в аркуші бесіди.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви позивача без розгляду в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Міністра оборони України від 19 січня 2015 року №28 (по особовому складу), в частині увільнення від займаної посади директора Військово-медичного департаменту (Головного державного санітарного лікаря) Міністерства оборони України та зарахування у розпорядження Міністра оборони України полковника медичної служби ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позивачем на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом в цій частині вимог не надано належних та допустимих доказів, не наведено причин неможливості ознайомитись із увільненням у розпорядження протягом досить тривалого періоду, що складає майже рік, натомість відповідачем надано докази обізнаності позивача з його увільненням від займаної посади та зарахування у розпорядження Міністра оборони України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановлені оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 199, 200, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Костюк Л.О.

Повний текст ухвали виготовлено - 20.03.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Костюк Л.О.

Вівдиченко Т.Р.