Справа № 352/236/17
Суддя: Круль І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 352/236/17

14 березня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді Круль І.В.

з участю: секретаря Матлюк Л.Г.

позивача ОСОБА_2

представника

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Яціва Володимира Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Яціва Володимира Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30 січня 2017 року, керуючи автомобілем в похмуру погоду, падала мряка, дорога була мокрою та брудною, рухався в м. Івано-Франківську по вул. Довженка. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Відповідач поводячись не професійно, не об'єктивно та упереджено, звинувативши його в тому, що начебто ним порушено ПДР, а саме: що керував транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символ номерного знаку.

Так як це не відповідало дійсності, та не було представлено доказів порушення правил дорожнього руху, а дії інспектора роти № 1 батальйону УПП м. Івано-Франківська Яціва В.Ю. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього були неправомірні, всупереч вимогам ст.ст.276, 258 ч.2, 283, 245, 268, 278, 279 КУпАП, висловив свої заперечення. Однак інспектор поліції його пояснення до уваги не взяв та виніс незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою й протиправною, а дії відповідача неправомірні.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали з наведених в позовній заяві мотивів, просять задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився. В поданім запереченні позов вважає безпідставним, просить відмовити в його задоволенні.

Вислухавши позивача, його представника, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні їй відповідати.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

30 січня 2017 року, позивач керуючи автомобілем "Сузукі Гранд Вітара" державний номерний знак НОМЕР_1 в похмуру погоду, падала мряка, дорога була мокрою та брудною рухався в м. Івано-Франківську по вул. Довженка. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Відповідач склав постанову серії АР № 820165 в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення ч.6 ст.121 КУпАП, а саме: що керував транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

З матеріалів справи не видно, що такий обов'язок суб'єктом владних повноважень виконано.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідач суду не представив. Представлений відповідачем диск з написом "Гургула" не підтверджує порушень позивачем ПДР. При його перегляді, встановити відстань, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку не можливо. В одних ракурсах номерний знак визначити можливо, в інших ні. В той же час даний диск підтверджує не професійність та неправомірність дій відповідача при складанні постанови.

Оскільки не доведена та не підтверджується належними доказами, вчинення позивачем адмінпорушення передбачені ст.6 ст.121 КУпАП, то це виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, дії інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Яціва В.Ю. є неправомірними по винесенні постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 820165, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП 30 січня 2017 року, відповідно постанову слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі викладеного в ст.ст. 9, 121, 247, 283, 287 КУпАП, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд , -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Яціва Володимира Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задоволити.

Визнати неправомірними дії інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Яціва Володимира Юрійовича, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 30 січня 2017 рорку по вул.Довженка № 3 в м.Івано-Франківську.

Визнати постанову від 30 січня 2017 року серії АР № 820165 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 за ч.6 ст.121 КпАП України, незаконною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена з часу отримання, в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуюча Круль І.В.

Повний текст постанови складено 20 березня 2017 року.