Справа № 279/5781/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шульга О.М.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" березня 2017 р. Справа № 279/5781/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "01" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Житомирській області , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги та зобов'язати Міністерства внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 з прийняття відповідного рішення.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.02.2017 в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що вона зверталась до керівника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області і в підтвердження зазначеного до позовної заяви було долучено листи Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 10.11.2016 № 2213/29/05-2016 та від 29.11.2016 № 2448/29/05-2016.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 26.09.2016 проходила службу в органах Національної поліції. Наказом ГУ Національної поліції в Житомирській області від 26.09.2016 за №220 о/с позивач звільнена зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Згідно довідки акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514959 від 27.09.2016 з 22.09.2016 позивачу встановлено третю групу інвалідності по захворюванню, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Свідоцтво про хворобу №253/166 від 10.07.2016 також підтверджує наявність у позивача захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернулась із заявою до Головного управління національної поліції в Житомирській області про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності третьої групи, пов'язаної з проходження служби. На адресу позивача надано відповідь зі змісту якої слідує про те, що підстави для призначення та виплати останній одноразової грошової допомоги відсутні, оскільки наявне захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції.

Крім того встановлено, що позивач звернулась із заявою до голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 10.11.2016 № 2213/29/05-2016 позивача повідомлено, що матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 направлено до розгляду МВС України.

Листом управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 29.11.2016 від 2448/29-05-2016 позивачу повідомлено, що ВМС України матеріали про призначення їй одноразової грошової допомоги повернуті без розгляду, так як призначення вказаної допомоги повинно проводитись за останнім місцем роботи.

Не погоджуючись з наведеною позицією відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон України №565-ХІІ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (дана постанова набрала чинності 31 жовтня 2015 року) (далі - Порядок №850).

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку №850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон України №580-VIII) право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Враховуючи положення наведених норм, колегія суддів приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850.

Колегія суддів зазначає, що той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Так, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", Постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року №641 "Про утворення Національної поліції України" та "Положення про Національну поліцію", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Таким чином, з вказаних нормативно-правових актів не вбачається, що органи Національної поліції є правонаступниками органів внутрішніх справ.

Слід зазначити, що відповідно до частини 4 статті 97 Закону України №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма.

Як зазначалось вище, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України №565-ХІІ, виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що заявою до Міністерства внутрішніх справ України, тобто до особи до якої пред'явлено позовні вимоги, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, позивач не зверталась, а тому суд позбавлений можливості відповідно до ст.162 КАС України прийняти рішення про зобов'язання іншої юридичної особи розглянути звернення позивача відповідно до Порядку № 850.

Проте, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні відповіді Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області 10.11.2016 № 2213/29/05-2016 та від 29.11.2016 № 2448/29/05-2016, з яких вбачається, що позивач звертався з відповідною заявою до управління, матеріали щодо призначення такої допомоги направлено до Міністерства внутрішніх справ України та повернуто відповідачем без розгляду.

Суд першої інстанції помилково не врахував зазначені листи та прийшов до хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню на користь позивач за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "01" лютого 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 з прийняття відповідного рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України сплачений судовий збір в розмірі 1157,52 грн.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця,10,м.Київ,01024

4-третій особі: Головне управління Національної поліції в Житомирській області - вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008,

5 - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008

6 - представник позивача: ОСОБА_4 АДРЕСА_2,