Справа № 534/251/17
Суддя: Солоха О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/251/17

Провадження №2-а/534/20/17

14 березня 2017 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Солохи О.В.,

за участі секретаря - Жукової Н.А.,

позивача - ОСОБА_1, відповідача - Скриля С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДП ВП №2 КВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Скриля Станіслава Валерійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій інспектора неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії службової особи ДП м. Горішні Плавні старшого лейтенанта поліції Скриля Станіслава Валерійовича з винесення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2017 серії БР №272242, винесену старшим лейтенантом поліції Скрилем С.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

У судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив про його задоволення. Позивач пояснив, що не здійснював ані повороту, ані розвороту та не змінював напрямок руху.

Відповідач у судовому засіданні заперечував з приводу задоволення позовних вимог, зазначаючи, що позивач здійснював поворот без увімкнення сигналу світлового покажчика. Одночасно відповідач не заперечував факту руху автомобіля відповідача прямо. Проте вказував, що відповідач поїхавши прямо змінив пріоритетність дороги.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені у справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, що він 01.02.2017 близько 20 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки ПАЗ 32053-07, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Портова в м. Горішні Плавні, порушив п. 9.2.б Правил дорожнього руху, в зв'язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. та складено постанову від 01.02.2017 серії БР №272242 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване у неавтоматичному режимі (а.с.6).

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.2,3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1 та 2 ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З огляду на положення ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні судом досліджено диск на якому міститься відеозапис, що стосується складання постанови про адміністративне правопорушення від 01.02.2017 серії БР №272242. З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ПАЗ 32053-07, державний номерний знак НОМЕР_1 змінив пріоритетність доріг без вчинення повороту на ліво чи на право та без розвороту. Напрямок руху, зокрема, на даному відрізку дороги регулюється дорожнім знаком, із зображення якого вбачається, що напрямок головної дороги повертає ліворуч, а другорядна дорога має напрямок прямо.

Одночасно суд бере до уваги і твердження відповідача, який пояснив, що позивач їхав прямо як то передбачено наявним дорожнім знаком.

З огляду на викладене суд не вбачає в діях позивача порушень п.9.2.б Правил дорожнього руху, за приписами яких обов'язок водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку виникає виключно у разі перестроювання, повороту або розвороту.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд не бере до уваги твердження позивача щодо неправомірних дій відповідача, оскільки згідно положень ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції відноситься розгляд таких порушень як перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог частково.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2017 серії БР №272242, винесену інспектором ДП ВП №2 КВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Скрилем Станіславом Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 20.03.2017.

Суддя підпис О.В. Солоха

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха