Справа № 2а-9646/10/1370
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Справа № 2а-9646/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача Сеньківа А.І.,

відповідача Попадюк Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Львівнадраресурс» Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Укрнадраресурс» до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство «Львівнадраресурс» Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Укрнадраресурс» (надалі - позивач, ДП "Львівнадраресурс") звернулось до суду з позовом до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - відповідач, Самбірська ОДПІ), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Старосамбірському районі Львівської області № /2 та № /2 від 26.07.10р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.08.14р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

За наслідками розгляду касаційної скарги ДП "Львівнадраресурс", Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17.02.16р. скасував вказані вище рішення судів першої та апеляційної інстанції, а справу направив на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої інстанції при розгляді справи.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17.02.16р. вказав, що висновок про правомірність визначення позивачу спірних податкових зобов'язань, судами попередніх інстанцій було зроблено без належного дослідження доводів позивача та доказів, що містяться в матеріалах справи, а з посиланням лише на обставини викладені в акті перевірки, результатів судово-економічної експертизи та матеріали кримінальної справи, по якій відповідний вирок не винесено. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Під час нового судового розгляду представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив. Зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі та в межах повноважень, встановлених законом, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України судом допущено процесуальне правонаступництво відповідача у справі на Самбірську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті з урахуванням висновків Вищого адміністративного суду України, суд встановив наступне.

Відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП "Львівнадраресурс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 20.10.06р. по 31.12.09р. валютного та іншого законодавства за період з 20.10.06р. по 31.12.09р., за результатами якої складено Акт № 24.02.10р. № 75/23-01/34434836 (далі - акт перевірки від 24.02.10р. № 75/23-01/34434836).

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення вимог:

- пп. 4.1.1, п.п. 4.1.2, пп.4.1.6 п.4.1 ст. 4; п. 5.1, п.п. 5.2.1 п.5.2, п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, п.п. 8.7.1, п. 8.7 ст. 8, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 334/94-ВР від 28.12. 94р. (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток підприємства в сумі всього 951912 грн., у тому числі за: ІІ квартал 2007 року - 45874 грн., ІІІ квартал 2007 року - 119510 грн., ІV квартал 2007 року - 98960 грн., І квартал 2008 року - 89691 грн., ІІ квартал 2008 року - 106356 грн., ІІІ квартал 2008 року - 166309 грн., ІV квартал 2008 року - 155408 грн., ІІ квартал 2009 року - 169804 грн. зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування за ІV квартал 2006 року на суму 117485 грн., та збільшено за ІІІ квартал 2009 року на суму 95455 грн., за ІV квартал 2009 року на суму - 84006 грн.;

-п.п. 4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" № 2181- ІІІ від 21.12.00р. (з наступними змінами та доповненнями), не подано декларацію з податку на прибуток підприємства за 2009 рік;

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 05.03.10р. За результатами оскарження вказаного рішення податкового органу в порядку адміністративного оскарження до Державної податкової адміністрації у Львівській області відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення форми "Р" від 26.07.10р.:

- № /2, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 393 394, 25 грн., в тому числі: за основним платежем у розмірі 917268,25 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 476126 грн.;

-№ /2, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 5087,60 грн., в тому числі: за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 5087,6 грн.

Згідно з актом перевірки від 24.02.10р. № 75/23-01/34434836 подактовим органом встановлено заниження позивачем валового доходу за період з 20.10.06р. по 31.12.09р. всього на суму 5081524 грн., у тому числі за ІІ квартал 2007 року в сумі 280008 грн., IV квартал 2007 року в сумі 1487635 грн., І квартал 2008 року в сумі 446316 грн., ІІ квартал 2008 року в сумі 506033 грн., ІІІ квартал 2008 року в сумі 753668 грн., IV квартал 2008 року в сумі 729711 грн., І квартал 2009 року в сумі 8277 грн., ІІ квартал 2009 року в сумі 869876 грн.

Крім цього перевіркою встановлено завищення позивачем валових витрат у IV кварталі 2006 року на суму 117485 грн. та заниження всього у сумі 1453335 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Спірні правовідносини виникли у періоді 2006-2009 роки, а тому при вирішенні спору судом застосовуються положення Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року (далі Закон України № 334/94-ВР від 28.12.1994 року) валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий доход включає: загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону); доходи від здійснення банківських, страхових та інших операцій з надання фінансових послуг, торгівлі валютними цінностями, цінними паперами, борговими зобов'язаннями та вимогами.

Відповідно до пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий доход включає, зокрема, доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України "Про списання вартості несплачених обсягів природного газу"; сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів.

Згідно п. 11.3.1. п. 11.3 ст. 11 Закону України № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Пунктом 1.32 статті 1 Закону України № 334/94-ВР від 28.12.1994 року визначено, що - господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, визначено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

З урахуванням норм пункту 5.3 цієї статті до складу валових витрат платника податку відносяться витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на виплату авторських винагород та виплат за виконання робіт (послуг), згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-які інші виплати в грошовій або натуральній формі, встановлені за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами закону, що регулює питання оподаткування доходів фізичних осіб (законодавства, що встановлює правила оподаткування прибутковим податком з громадян) (підпункт 5.6.1 п. 5.6. статті 5 Закону).

Суми витрат, пов'язаних з поліпшенням основних фондів у межах, встановлених підпунктом 8.7.1 цього Закону, та суми перевищення балансової вартості основних фондів та нематеріальних активів над вартістю їх продажу, визначені у порядку, встановленому статтею 8 цього Закону. (п. 5.2.10 пункту 5.2 статті 5 Закону ).

Не включаються до складу валових витрат витрати на: придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із ст. ст. 8 і 9 та пп. 7.9.4 цього Закону (пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".

В обґрунтування позовних вимог ДП «Львівнадраресурс» вказує, що податковим органом під час перевірки не надано належної оцінки первинним документам позивача, які підтверджують понесені ним витрати по оренді та експлуатації цілісного-майнового комплексу. Вказана обставина суттєво вплинула на формування висновків про заниження податкових зобов'язань по податку на прибуток, що підтверджується висновками судово-економічних експертиз. Так, за переконанням позивача, весь донарахований перевіркою валовий дохід повністю перекривається валовими витратами понесеними ДП «Львівнадраресурс» та підтвердженими і первинними документами і експертизою, оскільки сума валових витрат за спірний період є на 928480,00 грн. більша ніж сума донарахованого актом перевірки валового доходу.

Судом встановлено, що по факту виявлених перевіркою порушень вимог податкового законодавства слідчим відділом податкової міліції ДПА у Львівській області 05.03.10р. відносно посадових осіб ДП «Львівнадраресурс» порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 212 КК України.

В ході розслідування кримінальної справи було призначено дві судово-економічні експертизи, згідно з висновками № 3866 від 09.11.11р. та № 180 від 14.09.12р. яких встановлено, що за результатами дослідження поданих документів експертам не надалось можливим підтвердити документально обґрунтованість висновків податкової перевірки ДП «Львівнадраресурс» щодо заниження податку на прибуток за період ІІ квартал 2007 року - ІІ квартал 2009 року на загальну суму 951912,00 грн., а також зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування за IV квартал 2006 року на суму 117485 грн. та збільшення за ІІІ квартал 2009 року на суму 95455 грн., за IV квартал 2009 року на суму 84006 грн.

Під час проведення таких експертиз експертами досліджувались первинні документи позивача, що були вилучені під час досудового розслідування кримінальної справи та підтверджують показники податкового обліку ДП «Львівнадраресурс» за спірний період.

Судом також встановлено, що в рамках розслідування кримінальної справи (кримінальне провадження № 000079) щодо директора позивача ОСОБА_1, на виконання постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.05.13р., відповідачем була проведена повторна позапланова невиїзна документальна перевірка позивача. Вказаною перевіркою був охоплений той самий період господарської діяльності позивача, що і першою перевіркою, а саме з 20.10.06р. по 31.12.09р.

Результати перевірки оформлено актом перевірки від 08.12.14р. № 2/22-00/34434836.

Зі змісту акту переврки від 08.12.14р. № 2/22-00/34434836 слідує, що під час проведення повторної переврки податковим органом не підтверджено висновків попередньої перевірки, викладених в акті від 24.02.10р. № № 75/23-01/34434836.

Так, зокрема, за результатами перевірки відповідачем зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податку на прибуток в сумі 551548 грн., в тому числі 2006 рік - 48367 грн., 2009 рік - 503181 грн. та заниження позивачем податку на прибуток підприємств всього на суму 380823,00 грн., в тому числі 2007 рік - 89147 грн., 2008 рік - 291676 грн., тоді як актом перевірки від 24.02.10р. № 75/23-01/34434836 встановлено заниження позивачем податку на прибуток підприємств на загальну суму 951912,00 грн., в тому числі 2007 рік - 264344 грн., 2008 рік - 517764 грн., 2009 рік - 169804 грн. та зменшено відємне значення об'єкта оподаткування за 4 квартал 2006 року на суму 117485 грн та збільшено за ІІІ квартал 2009 року на суму 95455 грн., за IV квартал 2009 року на суму 84006 грн.

Вказана обставина, на переконання суду, свідчать про те, що податковим органом самостійно спростовано висновки акта перевірки № 75/23-01/34434836 від 24.02.10р. Таким чином, зменшивши суму виявлених порушень відповідач фактично погодився з доводами позивача щодо необґрунтованості сум проведених донарахувань та, відповідно, протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що станом на час проведення повторної перевірки позивача вже діяли положення Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.60.1.3 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі. При цьому, таке податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання (п.60.4 ст.60 Податкового кодексу України).

Оскільки позапланова документальна перевірка позивача, за результатами якої складено акт № 2/22-00/34434836 від 08.12.14р., проводилась в межах розслідування кримінального провадження, порушеного відносно посадових осіб ДП «Львівнадраресурс» за ухилення від сплати податків, податкові повідомлення-рішення відповідно до п.86.9 ст. 86 Податкового кодексу України не приймались. Відтак, на час розгляду справи оскаржувані податкові повідомлення-рішення не є відкликаними, однак визначена в них сума грошових зобов'язань податковим органом не підтверджена.

Крім цього, судом встановлено, що постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні ОРД, досудового розслідування органами фіскальної служби та підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Львівської області від 30.11.15р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000079 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 212 та ч. 2 366 Кримінального кодексу України закрито у зв'язку із відсутністю в діяннях директора ДП «Львівнадраресурс» складу вказаних злочинів.

Підставою для закриття кримінального провадження було, зокрема, те, що наявними в матеріалах кримінального провадження документами (платіжні доручення, виписки по банківських рахунках) підтверджується понесення ДП «Львівнадраресурс» витрат в грошовій формі за період IV кв. 2006-2009р. на загальну суму 6 010 004,72 грн., що значно перевищує доходи підприємства (доходи за період IV кв. 2006-2009рр. в сумі 4 592 473 грн.).

Судом в ході розгляду справи досліджувались матеріали кримінального провадження №000079 в 11 томах, а також первинні документи, які позивачем в оригіналі подавались для огляду в судовому засіданні та долучені в копіях до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вище викладене та з врахуванням встановлених обставин у справі суд вважає, що викладені в акті перевірки від 24.02.10р. № 75/23-01/34434836 висновки податкового органу про порушення позивачем норм податкового законодавства є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов про визнання протиправними та скасування прийнятих на підставі таких висновків податкових повідомлень-рішень№ /2 та № /2 від 26.07.10р. є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Старосамбірському районі Львівської області № /2 та № /2 від 26.07.10р.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Львівнадраресурс» Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Укрнадраресурс» з Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 3 (три) гривні 40 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.