Справа № 428/13848/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - УПФУ), в якому просить суд визнати протиправними дії УПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-510вих-16 від 12 серпня 2016 року про заробітну плату; зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на вересень 2014 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки прокуратури Луганської області № 18-510вих-16 від 12 серпня 2016 року про заробітну плату, починаючи з 1 січня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідачем оскаржуваним рішенням порушено норми законодавства, що регулює відносини пенсійного забезпечення, чим порушено його права, а тому ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 січня 2017 року позов задоволено частково.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалене ними судове рішення скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що відповідач не мав правових підстав для здійснення спірного перерахунку пенсії, а тому діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при цьому прав позивача не порушив.

Як встановлено судами, ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного Фонду України і отримує пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII.

Згідно довідки про розмір заробітної плати, ОСОБА_1 працював в органах прокуратури. Заробітна плата працівника на посаді, яку обіймав позивач, з 1 грудня 2015 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМУ № 1013) була перерахована та збільшена.

2 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови КМУ №1013 надавши довідку про розмір середньомісячного заробітку.

Однак, відповідач у здійсненні такого перерахунку пенсії відмовив.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 1 січня 2015 року статтю 50-1 Закону № 1789-XII викладено у новій редакції, частиною 21 якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак відповідної постанови Уряду так і не було прийнято.

Водночас, вищезазначені законодавчі приписи пов'язують виникнення права на перерахунок пенсії у особи, з певною подією, зокрема, кожного разу, коли відбувається підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою КМУ № 1013, яка застосовується з 1 грудня 2015 року, підвищено посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 (Офіційний вісник України, 2002 року, № 36, стаття 1699).

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон № 213-VIIІ) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII, в тому числі і стаття 50-1 цього Закону.

Таким чином, станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка передбачала право на перерахунок пенсії, скасована.

Одночасно, Закон № 1789-XII, зокрема, і частина 21 статті 50-1 цього Закону, втратив свою чинність з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII).

Окрім цього, за приписами частини 1 статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, у даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до УПФУ з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або порушив норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк