Справа № 826/17921/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Київ К/800/44343/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Греса-Групп» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Греса-Групп» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ТОВ «Греса-Групп» (далі - Товариство) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві (далі - Інспекція) про визнання неправомірною та скасування постанови Інспекції про накладення штрафних санкцій від 18 червня 2013 року № 000051.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просило їх скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією в період з 20 травня по 3 червня 2013 року на підставі наказу від 22 лютого 2013 року № 105 та направлення від 22 лютого 2013 року № 000094, а також доручення Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 13 лютого 2013 року № 658-3-7/6, проведена позапланова перевірка з питань відповідності побутової техніки, що вводиться в обіг ТОВ «Греса-Групп» на відповідність вимогам технічних регламентів, які розповсюджуються на зазначену продукцію - електричний проточний водонагрівач «ATMOR» Basic 3500.

Під час проведення перевірки позивачем надані документи та матеріали щодо електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500, зокрема: декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту № 1149 за реєстраційними номерами UA.001.D.04647-12 від 26 січня 2012 року, UA.001.D.07951-12 від 14 вересня 2012 року; декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту № 785 за реєстраційним номером UA.001.D.03709-11 від 27 жовтня 2011 року; сертифікати відповідності (з додатками) UA1.001.001878-12 та UA1.003.0111914-11; протоколи випробувань № 3223-5-2011 від 27 жовтня 2011 року та № 2108-1-2012 від 13 вересня 2012 року; схема вузлів та деталей; керівництво з експлуатації; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

За результатами перевірки Інспекцією складено Акт № 000109, яким зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства, а саме щодо електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500: не надано повного складу технічної документації, яка повинна надавати можливість оцінити відповідність електрообладнання вимогам Технічних регламентів та включати процес проектування, виробництва та функціонування електрообладнання, наявність яких передбачена пунктом 3 додатку 3 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 року № 1149 (далі - Технічний регламент № 1149) та пунктом 15 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 року № 785 (далі - Технічний регламент № 785), а саме відсутні: загальні конструкторські та виробничі креслення; електричні схеми та схеми вузлів, деталей тощо; описи та пояснення, необхідні для розуміння зазначених креслень та схем і функціонування електрообладнання; перелік стандартів, які повністю або частково застосовано, та описи прийнятих рішень для забезпечення положень щодо безпечності, визначених у Технічному регламенті, якщо стандарти не було застосовано; результати виконаних проектних розрахунків проведених перевірок тощо; а також порушення пункту 1 Правил застосування національного знака відповідності, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599 (далі - Правила № 1599).

При цьому, суди обґрунтовано звернули увагу, що зазначення в Акті № 000109 «ненадання ТОВ «Греса-Групп» документів (щодо пральної машини електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500)», замість «щодо електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500» та «ненадання документації в обсязі, передбаченому Технічним регламентом мийних засобів», замість «Технічних регламентів» №1149 та №785» - є технічною помилкою.

Враховуючи встановлені в ході перевірки та зафіксовані в акті порушення, Інспекцією 3 червня 2013 року складено протокол № 000048 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України від 2 грудня 2010 року № 2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон № 2735-VI), та статті 15 Закону України від 2 грудня 2010 року № 2736-VI «Про загальну безпечність нехарчової продукції» (далі - Закон № 2736). Згідно з протоколом, Товариство є особою, що відповідальна за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленими вимогам пункту 15 Технічного регламенту № 785, пункту 3 додатку 3 Технічного регламенту № 1149 та Правилам № 1599, за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI.

Також в акті та протоколі зафіксовано про відмову керівника та/або уповноваженого представника суб'єкта господарювання підписати дані документи.

18 червня 2013 року Інспекцією прийнята постанова № 000051, якою на Товариство накладено штраф у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 25500 грн.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що оскаржувана постанова Інспекції є правомірною, прийнятою з дотримання норм чинного законодавства і скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до статті 11 Закону № 2736-VI державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України. Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом № 2735-VI та Митним кодексом України.

За правилами частини першої статті 10 Закону № 2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Зі змісту положень частини першої статті 11 Закону № 2735-VI вбачається, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: здійснюють у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, моніторинг причин і кількості звернень споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, причин і кількості нещасних випадків та випадків заподіяння шкоди здоров'ю людей внаслідок споживання продукції (користування нею); проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); перевіряють додержання вимог щодо представлення продукції за місцем проведення ярмарки, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а у визначених цим Законом випадках видають приписи про негайне усунення порушень вимог щодо представлення такої продукції та приймають рішення про негайне припинення представлення цієї продукції за місцем проведення відповідного ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, проводять перевірки виконання суб'єктами господарювання відповідних приписів та рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог; інформують державні органи, органи місцевого самоврядування та громадськість про результати здійснення ринкового нагляду.

Згідно з Переліком органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідальності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 573, до сфери відповідальності Держспоживінспекції, зокрема, відноситься: низьковольтне електричне обладнання за Технічним регламентом № 1149 та обладнання за Технічним регламентом № 785.

Відповідно до пункту 1, підпунктів 3 та 4 пункту 4 Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 9 листопада 2011 року № 206, Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження через територіальні інспекції.

Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності та здійснює у межах своєї компетенції державний нагляд за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил.

Судами встановлено, що перевірку Товариства здійснено на підставі листа Держспоживінспекції України від 13 лютого 2013 року № 658-3-7/6, яким територіальним органам доручено здійснити позапланові перевірки характеристик продукції у виробників у суб'єктів господарювання згідно із додатком до листа, в пункті 23 якого зазначено, що згідно із актом № 00000031 Інспекцією з питань захисту прав споживачів в АР Крим під час проведення перевірки у період з 20 листопада по 17 грудня 2012 року магазину «Ельдорадо» (ТОВ «Дієса») встановлено невідповідність електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500 (дата виготовлення липень 2012 року), постачальником якого є ТОВ «Греса-Групп» вимогам пункту 7 та пункту 10 Технічного регламенту № 1149, пп. 6.1, 7.1, 7.12.8 та 7.13 ч. 2-35 ДСТУ 60335-2-35:2004.

Отже, враховуючи зазначену в листі інформацію, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність у Інспекції законних підстав для проведення позапланової невиїзної (поєднаної з виїзною відповідно до статті 23 Закону № 2735-VI) перевірки характеристик сумнівної продукції, що реалізується позивачем на ринку України, щодо наявності Національного знаку відповідності.

Судами встановлено, що позивач є імпортером продукції відносно якої здійснювалась перевірка, та в розумінні частини другої статті 1 Закону № 2735-VI є виробником продукції.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 2735-VI особливостями під час проведення перевірки характеристик продукції у її виробників на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є: наявність на продукції Національного знака відповідності (у тому числі ідентифікаційного коду призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення Національного знака відповідності; наявність супровідної документації, що має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкції щодо користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), та їх відповідність встановленим вимогам; наявність декларації про відповідність, якщо її складення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, а також відповідність такої декларації встановленим вимогам; загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу; на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: обстеження зразків відповідної продукції; у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам: перевірка повного складу технічної документації на відповідну продукцію, передбаченого технічним регламентом; перевірка документів щодо системи якості чи системи управління якістю, якщо їх надання передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції.

Так, відповідно до направлення на проведення перевірки від 22 лютого 2013 року № 000094, співробітникам інспекції доручено провести перевірку характеристик продукції Товариства, за адресою м. Київ, вул.. Ніжинська, 29-Б з питань відповідності побутової техніки, а саме електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500 вимогам Правил № 1599, вимогам пунктам 7 та 10 Технічного регламенту № 1149, пп. 6.1, 7.1, 7.12.8 та 7.13 ч. 2-35 ДСТУ 60335-2-35:2004, а також вимогам Законів № 2735-VI та № 2736-VI, з одержанням для перевірки документів, визначених частиною сьомою статті 23 Закону № 2735-VI. Копію направлення представником позивача отримано 20 травня 2013 року.

Отже, згідно з направленням, позивач мав надати до перевірки документи, визначені частини сьомої статті 23 Закону № 2735-VI.

Відповідно до вказаної норми перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб'єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб'єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб'єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Відповідно до пунктів 1-4, 7 Правил № 1599 Національний знак відповідності засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Національний знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим. У разі підтвердження відповідності продукції призначеним органом з оцінки відповідності поряд із знаком відповідності наноситься ідентифікаційний номер цього органу згідно з державним реєстром таких органів. Знак відповідності наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом.

Технічними регламентами можуть встановлюватися особливості застосування знака відповідності.

Відповідно до пункту 15 Технічного регламенту № 785, який встановлює вимоги стосовно електромагнітної сумісності обладнання та його введення в обіг або в експлуатацію на ринку України, технічна документація повинна надавати можливість оцінювання відповідності апаратури основним вимогам та охоплювати проектування та виробництво апаратури. Технічна документація повинна, зокрема, містити: загальний опис апаратури; доказ відповідності апаратури національним стандартам з переліку національних стандартів, якщо такі стандарти застосовувалися повністю або частково; якщо виробник не застосовував національних стандартів з переліку національних стандартів або застосовував їх частково, описи та пояснення щодо рішень, прийнятих виробником для забезпечення відповідності основним вимогам цього Технічного регламенту, включаючи: опис оцінювання електромагнітної сумісності, передбачений в абзаці 2 пункту 13 цього Технічного регламенту; результати проектних розрахунків і проведених експертиз; протоколи випробувань тощо; сертифікат відповідності апаратури, виданий призначеним органом, якщо застосовувалася процедура оцінки відповідності апаратури згідно з пунктом 14 цього Технічного регламенту.

Водночас, Технічний регламент № 1149 встановлює вимоги до низьковольтного електричного обладнання та його введення в обіг або в експлуатацію на ринку України.

Згідно з пунктами 7, 10 Технічного регламенту № 1149, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з дод.3 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у дод.4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Згідно із пунктами 1-3 додатку 3 Технічного регламенту № 1149 внутрішній контроль виробництва є процедурою оцінки відповідності, за якою виробник або уповноважений представник, який виконує зобов'язання, встановлені в пункті 2 цього додатка, гарантує та заявляє, що низьковольтне електричне обладнання відповідає вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, що застосовуються до нього.

Виробник повинен скласти технічну документацію, визначену в пункті 3 цього додатка, яку він або уповноважений представник має зберігати на території України не менше ніж 10 років після дати випуску останнього виробу і надавати її для перевірки відповідним органам державного ринкового нагляду в установлених законодавством випадках. У разі коли виробник не є резидентом України та не має уповноваженого представника в Україні, ці зобов'язання покладаються на особу, яка ввела електрообладнання в обіг на ринку України.

Технічна документація має надавати можливість оцінити відповідність електрообладнання вимогам Технічного регламенту та, наскільки це стосується такого оцінювання, включати проектування, виробництво та функціонування електрообладнання. До зазначеної документації мають бути включені: загальний опис електрообладнання; загальні конструкторські та виробничі креслення, електричні схеми та схеми вузлів, деталей тощо; описи та пояснення, необхідні для розуміння зазначених креслень та схем і функціонування електрообладнання; перелік стандартів, які повністю або частково застосовано, та описи прийнятих рішень для забезпечення положень щодо безпечності, визначених у Технічному регламенті, якщо стандарти не було застосовано; результати виконаних проектних розрахунків, проведених перевірок тощо; протоколи випробувань.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки Товариством були надані наявні документи та матеріали щодо електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500, зокрема: декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту № 1149 за реєстраційними номерами UA.001.D.04647-12 від 26 січня 2012 року, UA.001.D.07951-12 від 14 вересня 2012 року; декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту № 785 за реєстраційним номером UA.001.D.03709-11 від 27 жовтня 2011 року; сертифікати відповідності (з додатками) UA1.001.001878-12 та UA1.003.0111914-11; протоколи випробувань № 3223-5-2011 від 27 жовтня 2011 року та № 2108-1-2012 від 13 вересня 2012 року; схема вузлів та деталей; керівництво з експлуатації; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Разом з тим, Інспекція прийшла до висновку про відсутність повного складу документів, передбачених пунктом 3 додатку 3 Технічного регламенту № 1149, а саме відсутні: загальні конструкторські та виробничі креслення; електричні схеми та схеми вузлів, деталей тощо; описи та пояснення, необхідні для розуміння зазначених креслень та схем і функціонування електрообладнання; перелік стандартів, які повністю або частково застосовано, та описи прийнятих рішень для забезпечення положень щодо безпечності, визначених у Технічному регламенті, якщо стандарти не було застосовано; результати виконаних проектних розрахунків, проведених перевірок тощо.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що ненадання Товариством повного переліку документів, який визначено пунктом 3 додатку 3 Технічного регламенту № 1149, позбавляє Інспекцію можливості оцінити відповідність електрообладнання (електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500) вимогам Технічного регламенту.

При цьому, суди попередніх інстанцій спростували доводи позивача на наявність у наданому до перевірки керівництві з експлуатації загальних конструкторських та виробничих креслень, електричних схем та схем вузлів деталей тощо, описів та пояснень, які необхідні для розуміння зазначених креслень та схем і функціонування електрообладнання, що на думку позивача свідчить про надання всіх визначених Технічним регламентом № 1149 документів.

Так, відповідно до пункту 7.20 ДСТУ 3321:2003 «Система конструкторської документації» (надалі - ДСТУ) керівництво (настанова) щодо експлуатації - текстовий конструкторський документ, який містить відомості про конструкцію, принцип дії, технічні характеристики виробу, його складових частин та вказівки, потрібні щоб правильно і безпечно експлуатувати виріб (використовувати за призначеністю, виконувати технічне обслуговування та поточне ремонтування, зберігати і транспортувати) і оцінювати його технічний стан, щоб визначати потребу в ремонті.

В той же час, відповідно до пункту А.1 додатку А ДСТУ технічна документація - сукупність документів, необхідних для безпосереднього використання на всіх стадіях життєвого циклу продукції. До технічної документації належать конструкторська, технологічна, програмна документація, технічне завдання на розроблення продукції тощо.

Пунктом 4.4 ДСТУ визначено, що конструкторська документація - сукупність конструкторських документів, які містять потрібні у загальному випадку дані, згідно з якими розробляють, виготовляють, контролюють, приймають, постачають, експлуатують та ремонтують виріб.

Згідно з пунктом 8.1 ДСТУ креслення - графічний конструкторський документ, що містить зображення виробу, визначає його конструкцію та містить дані, згідно з якими розробляють, виготовляють, контролюють, монтують, експлуатують та ремонтують виріб;

Схема - графічний конструкторський документ, на якому за допомогою умовних познак і зображень показано складові частини виробу і зв'язки між ними (пункт 8.14 ДСТУ).

Враховуючи викладене, надання позивачем до перевірки керівництва з експлуатації виробу, не зважаючи на наявність в ньому певних креслень та схем, не може свідчити про надання загальних конструкторських та виробничих креслень, електричних схем, описів та пояснень, які необхідні для розуміння зазначених креслень та схем і функціонування електрообладнання, оскільки керівництво застосовується лише на стадії експлуатації виробу, в той же час не містить відомостей, згідно з якими розробляють, виготовляють, контролюють, монтують виріб.

За таких обставин, суди обґрунтовано дійшли висновку, що позивачем не було надано загальних конструкторських та виробничих креслень, а також описи та пояснення, необхідні для розуміння зазначених креслень та схем і функціонування електрообладнання, перелік стандартів, які повністю або частково застосовано, та описи прийнятих рішень для забезпечення положень щодо безпечності, визначених у Технічному регламенті, якщо стандарти не було застосовано, результати виконаних проектних розрахунків, проведених перевірок.

Крім того, статтею 1 Закону № 2736-VI встановлено, що забезпечення безпечності продукції - комплекс заходів, що вживаються виробниками, розповсюджувачами, органами державного ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції, що введена в обіг на ринку України, загальній вимозі щодо безпечності нехарчової продукції.

Безпечна нехарчова продукція - будь-яка продукція, яка за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування) не становить жодного ризику чи становить лише мінімальні ризики, зумовлені використанням такої продукції, які вважаються прийнятними і не створюють загрози суспільним інтересам, з урахуванням: характеристик продукції, у тому числі її складу, упаковки, вимог щодо встановлення і технічного обслуговування; впливу продукції на іншу продукцію, якщо вона буде використовуватися разом з нею; попереджень, що містяться на етикетці продукції, в інструкції з її використання та знищення, а також в іншій інформації стосовно продукції; застережень щодо споживання чи використання продукції певними категоріями населення (дітьми, вагітними жінками, людьми похилого віку тощо).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Враховуючи, що встановлений судами факт ненадання позивачем до перевірки повного переліку документів, який передбачений пунктом 3 додатку 3 Технічного регламенту № 1149, позбавив Інспекцію можливості оцінити відповідність електрообладнання (електричного проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500) вимогам Технічного регламенту, а наявні в керівництві для експлуатації схеми не містять дані, згідно з якими розробляють, виготовляють, контролюють, монтують, експлуатують та ремонтують виріб, що містяться у кресленнях, а також не неможливо встановити безпечність нехарчової продукції, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що висновки відповідача є вмотивованими, а оскаржувана постанова № 000051 - правомірною.

Посилання апелянта на процедурні порушення не спростовують встановлених перевіркою висновків Інспекції щодо ненадання повного складу технічної документації, передбаченої статтею 23 Закону № 2735-VI та Технічним регламентом № 1149.

При цьому, суди обґрунтовано звернули увагу, що недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. В разі допуску до перевірки самі по собі порушення порядку проведення перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Греса-Групп» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді