Справа № 813/2969/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року № 876/9514/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області про визнання неправомірними дій,

встановив:

У вересні 2016 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 РДА Львівської області, в якому просила визнати неправомірними дії (вимоги) відповідача ОСОБА_2 РДА Львівської області щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва позивачем за земельну ділянку площею 1,50 га. з кадастровим номер :03:000:0009.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З цією постановою суду першої інстанції від 08.11.2016 року не погодилась позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що у затверджених розпорядженням райдержадміністрації умовах продажу права оренди земельної ділянки площею 1,50 га. з кадастровим номер :03:000:0009 відсутні будь-які вимоги щодо обовязку переможця земельних торгів з продажу права оренди даної земельної ділянки відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва. Договір оренди від 06.11.2015 р. також не містить жодних умов щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва ФОП ОСОБА_1 за передану в оренду за результатами земельних торгів земельну ділянку. Вказує апелянт, що ініціатором вилучення сільськогосподарських угідь, а саме земельної ділянки площею 1,50 га. з кадастровим номер :03:000:0009 для потреб, не повязаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, була саме ОСОБА_2 райдержадміністрація. Відтак, ФОП ОСОБА_1 не спричинено втрат сільськогосподарського виробництва, вона набула право оренди на земельну ділянку вже комерційного призначення, а тому є неправомірними вимоги РДА оформлені листом від 23.08.2016 року № 02-17/1831 щодо відшкодування позивачем втрат сільськогосподарського виробництва, які завдані вилученням земельної ділянки.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 08.11.2016 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням ОСОБА_2 РДА № 369 від 01.09.2015 р. «Про виставлення земельних ділянок на земельні торги (аукціон) та затвердження умови продажу їх права оренди» виставлено земельні ділянки на земельні торги (аукціон) з продажу їх права оренди, які розташовані на території ОСОБА_2 міської ради (за межами населеного пункту), в тому числі земельної ділянки для будівництва та обслуговування складських приміщень площею 1,50 га, кадастровий номер :03:000:0009. Цим Розпорядженням також затверджено умови продажу права оренди земельних ділянок (а.с. 11, 12).

За результатами вказаних торгів позивача ФОП ОСОБА_1 визнано переможцем земельних торгів у формі аукціону, згідно протоколу № 363 від 06.11.2015 року, щодо права оренди земельної ділянки площею 1,50 га, кадастровий номер :03:000:0009. Цього ж дня між ОСОБА_2 РДА (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди від 06.11.2015 р. вказаної земельної ділянки площею 1,50 га.. Пунктом 5 цього договору оренди передбачено, що земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування складських приміщень (а.с. 8-10).

Листом від 23.08.2016 року за № 02-17/1831 відповідачем ОСОБА_2 РДА повідомлено позивача ФОП ОСОБА_1 про те, що позивач, як переможець земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки, які відбулись 06.11.2015 року, зобовязана до 9 вересня поточного року відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, які завдані вилученням земельної ділянки площею 1,50 га., кадастровий номер :03:000:0009 для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом (а.с. 21).

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Стаття 19 Земельного кодексу України за основним цільовим призначенням закріплює такі категорії земель: - землі сільськогосподарського призначення; - землі житлової та громадської забудови; - землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; - землі оздоровчого призначення; - землі рекреаційного призначення; - землі лісогосподарського призначення; - землі водного фонду; - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, та передбачає, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Отже, віднесення земель до тієї чи іншої категорії та зміна їх цільового призначення проводиться виключно відповідним рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Поняття, умови, розміри та напрями використання коштів від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва регламентуються статтями 207-209 Земельного кодексу України та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року №1279.

Так, відповідно до статті 207 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв'язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв'язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв'язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель.

Відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави.

Відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському й лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням.

Згідно з пунктом 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.

Тобто, підставою для відшкодування втрат лісогосподарського виробництва є затверджена в установленому порядку землевпорядна документація щодо відведення земельної ділянки, а також зміна цільового призначення спірних земель.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що розпорядженням голови ОСОБА_2 РДА Львівської області № 308 від 12.05.2011 року надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для продажу у власність або права на їх оренду на земельних торгах, згідно з додатком.

Додатком до цього Розпорядження (із змінами внесеними розпорядженням № 494 від 19.07.2011 року) визначено перелік земельних ділянок для продажу у власність або права на їх оренду на земельних торгах. У цьому переліку міститься розглядувана земельна ділянка площею 1,50 га. на території ОСОБА_2 міської ради (за межами населеного пункту) із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування складських приміщень (а.с. 15-18).

Розпорядженням голови ОСОБА_2 РДА Львівської області № 827 від 31.10.2011 року затверджено проект землеустрою щодо відведення розглядуваної земельної ділянки площею 1,5 га., яка підлягає продажу у власність на земельних торгах (аукціоні) для будівництва та обслуговування складських приміщень за межами міста Городка Львівської області. Пунктом 3 цього Розпорядження вказану земельну ділянку площею 1,5 га. віднесено до категорії землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 19).

У подальшому, розглядувана земельна ділянка площею 1,5 га. із кадастровим номером :03:000:0009 була 17.08.2015 року зареєстрована на праві державної власності за ОСОБА_2 РДА Львівської області, із цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с. 20).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що розглядувана земельна ділянка площею 1,5 га. із кадастровим номером :03:000:0009 зазнала змін у цільовому призначенні згідно статей 19, 20 ЗК України, в період до передачі цієї земельної ділянки позивачу ФОП ОСОБА_1 за результатами земельних торгів (аукціону) від 06.11.2015 року.

При цьому слід зазначити, що власником цієї земельної ділянки, тобто ОСОБА_2 РДА, розглядувана земельна ділянка була виставлена на земельні торги у категорії землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування складських приміщень.

Ні Умовами продажу права оренди цієї земельної ділянки, що затверджені розпорядженням № 369 від 01.09.2015 року, ні договором оренди цієї земельної ділянки від 06.11.2015 року, не було передбачено обовязку позивача ФОП ОСОБА_1 як переможця земельних торгів, здійснювати відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку площею 1,50 га. з кадастровим номер :03:000:0009.

Про обовязок позивача здійснювати таке відшкодування втрат також не приймалось рішення ОСОБА_2 РДА чи іншим уповноваженим державним органом, із визначенням розміру та інших умов такого відшкодування.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача ОСОБА_2 РДА щодо вимоги позивачу ФОП ОСОБА_1 здійснити відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва за земельну ділянку площею 1,50 га. з кадастровим номер :03:000:0009, відображеної у листі відповідача №02-17/1831 від 23.08.2016 року.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 08.11.2016 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області про визнання неправомірними дій скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії (вимогу) ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області щодо відшкодування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 втрат сільськогосподарського виробництва за земельну ділянку площею 1,50 га. з кадастровим номер :03:000:0009.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 20.03.2017 року.