Справа № 725/835/17
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/835/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

при секретарі Ільєвській О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання дій і бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання дій і бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Посилався на те, що являється учасником бойових дій. Частиною п'ятою ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року йому як учаснику бойових дій передбачено щорічно до 05 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Однак, у 2016 році йому було проведено виплату зазначеної допомоги у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а саме у розмірі 920 гривень.

Оскільки зазначену допомогу йому не було виплачено в повному обсязі, він 10 лютого 2017 року звернувся до відповідача із заявою (письмовою вимогою) про виплату допомоги у повному розмірі, на що 15 лютого 2017 року отримав письмову відповідь, що разова грошова допомога виплачена в повному обсязі.

З вказаною відмовою він не погоджується та вважає такі дії відповідача протиправними.

У зв'язку із цим, просив визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо відмови йому у донарахуванні та доплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити йому, як особі зі статусом «Учасника бойових дій», перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, встановленого ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та провести відповідні виплати, з урахуванням виплаченої суми, за 2016 рік у розмірі 4 730 грн.

Розгляд справи відбувався у відсутність позивача ОСОБА_1, який в судове засідання не з'явився, незважаючи те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Просив слухати справу у його відсутність.

Також в судове засідання не з'явився представник Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради - Лукін М. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечував щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях. Просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно вимог ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.1 ст.41 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не обгрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 12 жовтня 2015 року (а.с.3).

Отже, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

В 2016 році відповідачем було проведено виплату позивачу ОСОБА_1 допомогу у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а саме у розмірі 920 гривень.

Проте ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаними діями Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, звернувся до останнього із заявою про донарахування та виплату частини одноразової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік у сумі 4730 гривень (а.с.5).

Згідно листа Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради №Л-271 від 13.02.2017 року, позивачу було відмовлено у задоволенні заяви (а.с.6).

Не погоджуючись з зазначеною бездіяльністю відповідача щодо невиплати йому до 5 травня за 2016 року щорічної грошової допомоги у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, за мінусом фактично виплаченої суми, позивач звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Частиною 1 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

В свою чергу, Законом України від 28.12.2014 р. №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01.01.2015 р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Як встановлено судом, кошти в сумі 920 грн. виплачено позивачу в 2016 року.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, проте по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" прийнятий пізніше Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", то в даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі про Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

Також, Конституційний Суд України виходив із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 10 лютого 2017 року, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 19 Конституції України, ст.ст.6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 183-2 185, 186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання дій і бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Войтун О. Б.