Справа № 2а/1270/5282/12 (2а-4603/12/0170/12)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2017 р. м. Київ К/9991/68836/12, К/9991/71033/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Загородній А.А.,

за участю представника Генеральної

прокуратури України Гудименко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Стахановський завод феросплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, за участю: Прокурора м. Луганська про зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за касаційними скаргами Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби та Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Стахановський завод феросплавів» (далі - позивач, ПАТ «Стахановський завод феросплавів») звернулося до суду першої інстанції із позовом, в якому просило: визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби (далі - ДПІ, податковий орган), яка виразилася в ненаданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі - ДКС) висновку про відшкодування позивачу податку на додану вартість за листопад 2011 року; стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Стахановський завод феросплавів» (, р/р 6039 в ПАТ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ, МФО 305299) суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з податку на додану вартість за листопад 2011 року в розмірі 2 711 301,00 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не було спростовано факту правомірності формування податкового кредиту, сума, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування в загальному розмірі 2 711 301,00 грн., підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року провадження у адміністративній справі № 2а/1270/5282/2012 в частині визнання протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Луганську, яка виразилась в ненаданні до органу державного казначейства висновку про відшкодування податку на додану вартість за листопад 2011 року закрито.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про задоволення позовних вимог: стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Стахановський завод феросплавів» суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з податку на додану вартість за листопад 2011 року в розмірі 2711301,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що у позивача наявні податкові накладні які засвідчують факт придбання платником податку товарів, податкової декларації з податку на додану вартість та платіжні доручення, які підтверджують право на отримання заявленої суми бюджетного відшкодування за листопад 2011 року.

Не погоджуючись із постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року та постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року, відповідачі звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких просять про їх скасування, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. У доводах касаційних скарг зазначають, що з огляду на Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 39 від 17.01.2011 року та Порядок формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Державної казначейської служби України № 68/23 від 03.02.2011 року, - подання висновків про відшкодування ПДВ до казначейської служби податковий орган подає в день отримання відповідної узагальненої інформації з органів Міндоходів України вищого рівня, або наступного робочого дня (в разі надходження реєстру поза межами робочого дня). Оскільки узагальнена інформація щодо обсягів бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивачу до відповідача не надходило, тому відсутні законні підстави для відшкодування заявлених позивачем сум ПДВ. Крім того, за результатами перевірки позивача неможливо було підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2011 року у зв'язку з неотриманням відповідей на запити про надання відомостей щодо постачальника ПАТ «Стахановський завод феросплавів», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні, відповідно до ст. 221 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ПАТ «Стахановський завод феросплавів» зареєстровано в якості юридичної особи 30.12.1994 року виконавчим комітетом Стахановської міської ради Луганської області.

Згідно свідоцтва № 100334606 НБ №103920 позивача зареєстровано платником податку на додану вартість, перебуває на обліку як платник податку на додану вартість в Спеціалізованій Державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську. У зв'язку з перейменуванням Відкритого акціонерного товариства «Стахановський завод феросплавів» на Публічне акціонерне товариство «Стахановський завод феросплавів» позивачу було видане 05 травня 2011 року нове свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за № 100334606 НБ №103920.

Позивачем подана податкова декларація з ПДВ за листопад 2011 року. Відповідно до вказаної податкової декларації та уточнюючого розрахунку позивачем заявлена сума податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 2711301,00 грн.

Заявлена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2011 року перевірена в ході проведення СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську позапланової виїзної перевірки ВАТ «Стахановський завод феросплавів» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за листопад 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року. Результати перевірки оформлено довідкою від 29.02.2012 року №36/08-3/00186513. За результатами вищевказаної перевірки підтверджено відображення у декларації за листопад 2011 року бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 2711301,00 та від'ємне значення за жовтень 2011 року в сумі 2711301,00 грн. та листопад 2011 року в сумі 8251884,00 грн. (т.1 а.с.245-258).

Також в довідці від 29.02.2012 №36/08-3/00186513 зазначено, що на кінець перевірки від органів ДПС результати проведення зустрічної перевірки для підтвердження взаємовідносин не надходили.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ визначено ст. 200 ПК України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Кабінетом Міністрів України постановою від 17.01.2011 року № 39 (далі - Порядок).

Пунктом 200.7 ст. 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п. 200.10 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог ст.ст. 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування ПДВ, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування ПДВ (далі - висновок), у якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету. І протягом трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, та п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування ПДВ, - подає такий висновок органові державної казначейської служби (пункт 7 Порядку).

За змістом частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

Визначальним для правильного вирішення спору є встановлення обставин щодо дотримання позивачем процедури бюджетного відшкодування встановленої п. 200.7 ст. 200 ПК України та Порядком.

Зокрема, суди встановили, що заявлена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2011 року перевірена в ході проведення ДПІ позапланової виїзної перевірки ВАТ «Стахановський завод феросплавів» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за листопад 2011 року. В той же час, з наявних у матеріалах справи неможливо встановити яке рішення було прийнято за результатами перевірки позивача податковим органом, копія такого відсутня в матеріалах справи.

Також судами попередніх інстанцій не встановлено чи приймалось ДПІ податкове повідомлення-рішення із зазначенням підстав відмови у наданні бюджетного відшкодування позивачу, як того вимагає п. 200.14 ст. 200 ПК України.

Не дослідженими та не встановленими залишились обставини щодо подання чи неподання позивачем відповідної заяви про бюджетне відшкодування до декларації з листопад 2011 року.

Крім того, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки доводам податкового органу про те, що за результатами перевірки неможливо було підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2011 року у зв'язку з неотриманням відповідей на запити про надання відомостей щодо постачальника ПАТ «Стахановський завод феросплавів», а також не досліджено первинні бухгалтерські документи якими позивач підтверджував достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Отже, вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи судам попередніх інстанцій необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу, який міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Крім того, при вирішенні зазначеного спору судам попередніх інстанцій необхідно врахувати правову позиції висловлену у постановах Верховного Суду України від 15.09.2015 року № 21-881а15-2 та від 02.12.2015 року № 21-2650а15-2.

З огляду на це, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, а тому зазначені рішення ухвалені з порушенням положень ст. 159 КАС України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд або для продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223 224, 227, 230, 231 КАС України, суд

У Х В А ЛИ В:

Касаційні скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби та Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року у справі № 2а/1270/5282/2012 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Повний текст виготовлено 21.03.2017 року.