Справа № 348/1137/14-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 876/2096/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Навдірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до сулу з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

З врахуванням уточнення позовних вимог позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування при розрахунку йому пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.11.1999 року по 01.11.2009 року. і зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 12.02.2014 року, з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі довідок, виданих 17.02.2014 року Закритим акціонерним товариством «Обьнефтеремонт» №№ 45 та 46, за період з січня 2000 року по квітень 2009 року з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, а також виплатити недоплачені суми пенсії.

Справа розглядалася неодноразово.

Постановою Надврінянського районного суду Івано-Франківської області постановою від 23.01.2017 року позов задоволено повністю, визнано неправомірними дії Надврінянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.11.1999 року по 01.11.2009 року. зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії, починаючи з 12.02.2014 року, з врахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі довідки, виданої 17.02.2014 року Закритим акціонерним товариством «Обьнєфтєремонт» №№ 45, 46 за період з січня 2000 року до квітня 2009 року включно, з врахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, а також виплатити недоплачені суми пенсії.

Дане судове рішення оскаржив в апеляційному порядку відповідач, який просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апелянта ґрунтуються на невірному застосуванні судом першої інстанції норм матеріального права.

Зокрема, як зазначає відповідач, відсутні законодавчі підстави для пільгового обрахування трудового стажу позивача за період його роботи в районах, прирівняних до Крайньої Півночі. Відтак, немає права і для врахування надбавок та коефіцієнтів до заробітної плати, отриманої ним за період вказаної роботи.

Також апелянт посилається на чинні міжнародні угоди та законодавство про пенсійне забезпечення колишнього СРСР, яким не передбачалося врахування районних коефіцієнтів при нарахуванні пенсії працівникам, які виїхали за межі районів Крайньої Півночі та прирівняних до них районів.

Відповідач звертає увагу на те, що в довідках, які взяв до уваги суд першої інстанції, зазначено про відсутність відрахування із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду Російської Федерації за період 2000-2004, 2008-2009 років.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку у Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, де йому нараховується та виплачується пенсія з 01.01.2009 року.

У період з 01.11.1999 року по 01.11.2009 року позивач працював у Закритому акціонерному товаристві «Обьнефтеремонт» на посадах майстра по капітальному ремонту свердловин, старшого майстра по капітальному ремонту свердловин, старшого майстра по складних роботах по капітальному ремонту свердловин.

Вищевказане підприємство знаходиться в м. Нижнєвартовську на території Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області Російської Федерації, яка згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 10.10.1967 року № 1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», віднесена до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

При зверненні до відповідача за призначенням пенсії позивач надав довідки №№ 45 та 46 від 17.02.2014 року про отриманий заробіток за період роботи з січня 2000 року по квітень 2009 року у Закритому акціонерному товаристві «Обьнефтеремонт».

Згідно довідок заробітна плата зазначена з врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки.

На звернення позивача до відповідача щодо перерахунку пенсії з врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки відповідач листом від 19.02.2014 року № 31/м-10 повідомив, що підстав враховувати в розрахунку пенсії районний коефіцієнт та північну надбавку за період 01.01.2000 року - 31.01.2009 року немає. При цьому відповідач посилається на те, що у вказаний період позивач працював вахтово-експедиційним методом, а на таких працівників не поширюється дія пільг щодо обчислення стажу.

Заперечуючи проти позову, в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, відповідач посилається на положення Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняних до них, та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими не передбачено врахування при розрахунку пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки.

Однак, такі доводи відповідача безпідставні і не відповідають нормам чинного законодавства.

Так, дійсно, враховуючи те, що позивач з листопада 1999 року до листопада 2009 року працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, вахтовим методом, відповідно до абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/П-28, на нього не поширюється пільгове обчислення трудового стажу для отримання пенсії.

Однак, дана обставина жодного відношення до вимог позивача щодо врахування при розрахунку його пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки не має.

Отже посилання відповідача на неї в обґрунтування відмови задоволення вимог позивача незаконне.

Так само безпідставним є обґрунтування доводів апеляційної скарги посиланнями на ст.. 96 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», оскільки спірні відносини ним не регулюються.

При оцінці інших доводів апелянта колегія суддів зазначає, що Тимчасова Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадянам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення при обчисленні пенсії або її частини взагалі не рулює питання щодо порядку обчислення пенсійних виплат особами, які набули трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01 січня 1991 року.

В той же час, згідно п. 3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода від 13.03.1992 року) обчислення пенсії проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідач, виходячи з позиції, викладеної в запереченнях на позов, та апеляційній скарзі, врахував при призначенні пенсії період трудового стажу за період роботи позивача у Закритому акціонерному товаристві «Обьнефтеремонт» з листопада 1999 року до листопада 2009 року та заробітну плату, отриману ним у вказаному підприємстві, не включивши до розрахунку пенсії тільки північну надбавку та районний коефіцієнт.

При цьому будь-яких сумнівів для врахування основної заробітної плати, отриманої позивачем в Закритому акціонерному товаристві «Обьнефтеремонт» за період 2000-2004 та 2008-2009 років для розрахунку пенсії у відповідача не було.

До того ж, як вбачається з листа відповідача від 19.02.2014 року, яким відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, районний коефіцієнт та північна надбавка, виплачені позивачу за період роботи на Крайній Півночі в період з 01.01.1986 року по 31.12.1990 року, були враховані при розрахунку пенсії позивача.

Тобто обґрунтування відповідачем своєї позиції у справі відсутністю у чинному законодавстві підстав для врахування при розрахунку пенсії північних надбавок та районного коефіцієнту є безпідставним.

Отже, згідно положень вищезазначеного пункту 3 ст. 6 Угоди від 13.03.1992 року та відповідно до обставин справи, якими підтверджується виплата позивачу північної надбавки та районного коефіцієнту за період роботи в Закритому акціонерному товаристві «Обьнефтеремонт» з січня 2000 року по квітень 2009 року, такі виплати мають бути враховані при розрахунку пенсії позивачу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, а ухвалене по справі судове рішення першої інстанції є законним і обґрунтованим. Відповідно, судове рішення першої інстанції скасуванню не підлягає, як таке, що прийняте за вичерпних юридичних висновків при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року в справі № 348/1137/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.С. Затолочний

Судді: В.М. Каралюс

З.М. Матковська