Справа № 4925/11/2170
Суддя: Анісімов О.В.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2011 р. Справа № 2-а-4925/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Анісімов О.В.,

при секретарі: Блащук В.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "АНК" до Державної екологічної інспекції в Херсонській області < 3-я особа > про визнання протиправними дій та скасування припису,

встановив:

Приватне підприємство «АНК» (далі по тексту позивач або ПП «АНК») звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Херсонській області (далі по тексту відповідач або інспекція) про визнання дій щодо проведення перевірки та складанню акту перевірки неправомірними.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив додатково суд визнати неправомірним та скасувати припис інспекції №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року.

Відповідно до змісту позову позивач позовні вимоги обґрунтував наступним.

Так, в період часу з 21.09.2011 року по 26.09.2011 року інспекцією проведено перевірку ПП «АНК» на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результати якої складено акт перевірки. Відповідно до зазначеного акту під час перевірки встановлено факт засмічення земельної ділянки будівельними відходами площею 848 кв.м. та встановлено самовільне зайняття ПП «АНК» земельної ділянки загальною площею 0,1287 га. Вважає дії інспекції по проведенню перевірки ПП «АНК» неправомірними, а обставини, викладені в акті перевірки такими, що не відповідають дійсності.

Так, вважає, що перевірка ПП «АНК» проведена з порушенням вимог ст.ст.4,6,7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007, №877-V (далі по тексту Закон №877), а саме відповідачем під час проведення перевірки не було предявлено направлення на перевірку та не було вручено його копію, позивач не був ознайомлений з наказом на проведення позапланової перевірки. По суті відповідач не був допущений до проведення перевірки. Перевірка проведена за відсутності керівника підприємства або іншої уповноваженої особи ПП «АНК». Представник ПП «АНК» за довіреністю був присутній лише під час складання акту перевірки, з яким представник був ознайомлений та акт було підписано з зауваженням.

Також, відповідно до акту перевірки перевіркою встановлено засмічення земельної ділянки будівельними відходами, що є порушенням ст.61 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-ІІІ (далі по тексту Земельний кодекс), ст.ст.89,99 Водного кодексу України від 06.06.1995 року, №213/95-ВР (далі по тексту Водний кодекс), абз.9 ст.35 Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 року, №962-IV.

Статтею 61 Земельного кодексу дане визначення прибережної захисної смуги, а також визначено обмеження, з урахуванням яких повинні використовуватися прибережні захисні смуги. Однак ПП «АНК» не влаштовувало звалища сміття, про що йдеться мова в ст.61 Земельного кодексу, на вказаній території знаходяться частини бетонних блоків, які в подальшому будуть використовуватися в повторному виробництві бетонних блоків на спеціальній установці по розмиву цементобетонну, що є основною діяльністю ПП «АНК». Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 року, №187/98-ВР (далі по тексту Закон №187) під відходами розуміють будь-які речовини, матеріали предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення. Тобто, відносити частини бетонних блоків до будівельного сміття не можна, оскільки зазначені бетоні блоки повністю використовуються у переробці.

Земельним кодексом встановлений чіткий перелік діяльності, проведення якої заборонено в зоні прибережної захисної смуги, однак ним не передбачено заборони на зберігання сировини для виробництва бетону в прибережній захисній смузі. Така заборона не передбачена і існуючим договором оренди земельної ділянки від 08.07.2008 року.

Відповідно до акту перевірки в діяльності ПП «АНК» інспекцією виявлені порушення режиму діяльності в зоні прибережної захисної смуги. Однак відповідачем не зазначено, на підставі чого орендована ПП «АНК» земельна ділянка віднесена до зони прибережної захисної смуги, адже ст.60 Земельного кодексу встановлено, що межі встановлених прибережних захисних смуг зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. В межах міста Херсона прибережна захисна смуга не встановлена і по цей час.

Також, зазначає у позові, що під час складання акту, не відомо, з чого виходили перевіряючи, встановлюючи, що бетонні плити знаходяться саме на орендованій ПП «АНК» території, внесені до акту перевірки відомості щодо площі та обєму розміщення бетонних плит не відповідають дійсності

За таких обставин позивач вважає, що зміст акту перевірки не відповідає дійсності.

Крім цього, вважає необґрунтованим, безпідставним та таким, що виданий з порушенням вимог чинного законодавства припис інспекції №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року.

Так, в приписі вимагається представити на розгляд інспекції наступні документи: свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, довідку з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; проект відведення земельної ділянки, погодження управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області; проектну документацію під розміщення майданчику із прийняттям та перевантаженням сипучих матеріалів. Дана вимога є безпідставною, так як з необхідною документацією інспекція була ознайомлена в процесі погодження «Плану меж землекористування», що підтверджується відповідною печаткою та розписом начальника управління екологічної безпеки в Херсонській області ОСОБА_3 в зазначеному плані. До того ж ПП «АНК» була відведена вказана земельна ділянка в оренду шляхом розробки технічної документації, що не передбачає погодження з відповідачем (оскільки раніше вказані межі вже були погоджені під час розробки проекту землеустрою іншому орендарю). Дослідження зазначеної документації не входить до завдань інспекції, тому такі вимоги не можуть бути задоволені, бо вони суперечать положень ст.19 Конституції України, в якій вказується, що органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах своїх повноважень

Окремим пунктом припису вимагається виконувати умови п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 08.07.2008 року, але ніякого обґрунтування або доказів на підтвердження порушень умов договору не наведено, всі умови договору оренди виконуються належним чином. Також в приписі вимагається ліквідувати засмічення земельної ділянки, однак вважає, що дані вимоги є необґрунтованими, так як ніякого засмічення за вказаною адресою немає, а вказані в акті перевірки, як сміття бетонні блоки, такими не є, а є будівельними матеріалами та сировиною для його виробництва.

У звязку з цим просить припис інспекції №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та обґрунтував їх відповідно до змісту позову.

Крім цього, суду додатково пояснив, що фактично перевірка інспекцією ПП «АНК» не відбувалась, працівники інспекції до перевірки не були допущенні. Про складання акту перевірки від 21-26 вересня 2011 року він як представник позивача дізнався в телефонному режимі, після чого приїхав в приміщення інспекції де отримав його копію. Його підписи в акті перевірки не свідчать про його присутність при перевірці, він їх проставив в акті з метою отримання його копії щоб в подальшому належним чином захищати інтереси підприємства, які він вважає могли бути порушені у звязку з незаконністю проведення перевірки. Також зі змістом акту, який представник позивача підписав у інспекції, він не погодився у звязку з чим подав до акту зауваження на окремому аркуші. Крім цього, представник позивача зазначив, що 21.09.2011 року він особисто виїжджав на обєкт перевірки, однак на той момент він не був уповноваженою особою представляти інтереси ПП «АНК» так як не мав відповідного доручення від керівника, який перебував за межами Херсонської області. При цьому зазначив, що не працює в ПП «АНК», а лише на підставі доручення здійснює представництво його інтересів, як адвокат. По його приїзду 21.09.2011 року на обєкт перевірки, який розташований в іншому місці ніж саме ПП «АНК», він зустрівся з двома представниками інспекції та працівником прокуратури які бажали здійснити перевірку. Зазначенні особи предявили йому службові посвідчення та вимогу Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури, інших документів йому не предявляли. Він пояснив їм, що на сьогоднішній день він немає повноважень не представництво інтересів підприємства, так як його керівник, у звязку з відсутністю в Херсонській області не видав йому доручення. Після цього, представники інспекції залишили територію обєкта перевірки, а він поїхав в свій офіс. Про те, що на обєкт прийшли перевіряючи він дізнався в телефонному режимі від керівника ПП «АНК», який повідомив, що на зазначеній земельній ділянці «ходять якісь люди», про що йому повідомили працівники, які там знаходились. Також, представник позивача зазначив, що земельна ділянка яка була обєктом перевірки в день ні ким не охороняється та повністю не огороджена, на ній зберігаються сипучі матеріали (пісок, щебінь), доступ до неї вільний. На її території знаходиться декілька робітників, які здійснюють відвантаження щебеню.

Представником позивача суду надано фотоілюстрації земельної ділянки, яка була обєктом перевірки інспекції та матеріали геотопознімку. При цьому надано пояснення, що відображенні на фотознімках будівельні відходи, у вигляді використаної цегли знаходяться не на території ПП «АНК» і йому не належать. Крім сипучих матеріалів, які відображенні на фотознімках, ПП «АНК» належать бетонні плити, які плануються використати в їх повторній обробці, і які на думку представника позивача не є відходами. Схематично зображений план розміщення будівельного сміття на території ПП «АНК», який ним підписаний, не відповідає дійсності так як на ньому неправильно вказано розміри і розташування земельної ділянки, яка перебуває у користуванні підприємства. Його підпис на цьому плані не посвідчує його правильність та погодження з ним.

Стосовно походження бетонних плит, представником позивача, на вимогу суду надано довідку, відповідно до змісту якої зазначенні плити були виготовленні ПП «АНК» для проведення реконструкції на базі підприємства, що знаходиться за адресою м. Херсон, Острівське шосе, 1, а залишок невикористаної продукції було вивезено для зберігання на базу, що розташована за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 178-г. При цьому, представник позивача надав пояснення, що зазначенні бетонні плити можуть в подальшому бути використанні у будівництві, однак найбільш ймовірно що вони будуть повторно перероблені у звязку з їх пошкодженнями під час транспортування.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, суд пояснила, що відповідно до п. «б» ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено компетенцію спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища, яким на території Херсонської області є інспекція. Відповідно до п.п.1,6 Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.2006 року, №548 (далі по тексту Положення), інспекція має право обстежувати в установленому порядку підприємства, установи і організації, військові та оборонні обєкти з метою перевірки додержання ними вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом. Так, на реалізацію своїх повноважень 21-26 вересня 2011 року інспекцією у присутності довіреного представника директора ПП «АНК» проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «АНК». Зазначена перевірка проведена на виконання вимоги Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 12.09.2011 року, №68/1403 вих-11 та на підставі наказу інспекції від 16.09.2011 року, №839, направлення на проведення позапланових перевірок від 16.09.2011 року, №847. За результатами перевірки відповідно до Порядку організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Мінприроди від 10.09.2008 року, №464 (далі по тексту Порядок) складено акт перевірки від 21-26 вересня, який є носієм доказової інформації. Тобто вважає, що інспекція при організації та проведенні перевірки діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом №877 та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища». У разі порушення інспекцією порядку проведення перевірки, позивач мав право відповідно до ст.10 Закону №877 не допустити посадових осіб інспекції до здійснення державного нагляду, однак зазначеним правом він не скористався.

Також представник відповідача зазначила, що акт перевірки є джерелом інформації для подальшого прийняття рішення за результатами перевірки. Акт перевірки не має юридичного характеру, оскільки безпосередньо не стосується прав та обовязків позивача, не містить обовязкового для нього припису, а відтак не є правовим актом індивідуальної дії та не може бути оскаржений до адміністративного суду.

У звязку з цим вважає, що позов в частині визнання дій щодо проведення перевірки та складанню акту перевірки неправомірними не підлягає задоволенню.

Щодо законності припису представник відповідача пояснила суду наступне. Так, відповідно до п.7 ч.5 Положення інспекція має право давати обовязкові для виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до її повноважень. Тобто у разі виявлення порушень під час перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства інспекція зобовязана видати припис, який є обовязковим до виконання. Актом перевірки від 21-26 вересня 2011 року в діяльності позивача зафіксовані порушення вимог природоохоронного законодавства, з якими під розпис був ознайомлений представник позивача. У звязку з цим інспекцією з метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства винесено припис №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року.

Вважає, що припис №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року відповідає вимогам чинного законодавства та є вірним по суті, так як вимоги, які викладені в ньому є законодавчо обґрунтованими. Зокрема, вимога щодо зобовязання ПП «АНК» надати документи, ґрунтується на положенні п.«е» ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідно до якого інспекція має права на одержання безоплатно від міністерств, відомств, підприємств, установ та організацій інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань.

Пунктом 2 припису зобовязано позивача виконувати умови п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 08.07.2008 року, відповідно до якого позивач зобовязаний користуватися земельною ділянкою площею 0,8927 га. в прибережній захисній смузі р. Дніпро в режимі обмеженої господарської діяльності з дотримання вимог ст.61 Земельного кодексу та ст.89 Водного кодексу. Зазначена вимога була прописана інспекцією в приписі, так як відповідно до акту перевірки вона не виконується, оскільки земельна ділянка засмічена будівельними відходами.

Щодо пункту 3 припису представник відповідача зазначила, що в акті перевірки від 21-26 вересня 2011 року зафіксовано засмічення земельної ділянки будівельними відходами та, що 21.09.2011 року провідним інженером ДП «Херсонська регіональна філія «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_4 проведено вимірювання площі засмічених земельних ділянок. Будівельні матеріали та сировина, які розміщенні на території позивача в розумінні Закону №187 є відходами, розміщення яких у відповідності до ст.61 Земельного кодексу та ст.ст.89,99 Водного кодексу на прибережних захисних смугах заборонено.

За таких обставин вважає, що позов в частині визнання припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року неправомірним та його скасуванню також не підлягає задоволенню.

Крім цього, на питання суду коли саме проводилась перевірка інспекцією ПП «АНК», представник відповідача пояснила, що перевірка проводилась 26.09.2011 року, при цьому кому вручалось направлення на перевірку вона пояснити точно не може так як особисто не була там присутня. Однак зазначила, що перевірка проводилась у присутності представника позивача за дорученням ОСОБА_1

У судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_5, яка пояснила суду, що працює на посаді державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області та безпосередньо разом з ОСОБА_6 проводили 21-26 вересня перевірку ПП «АНК» на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства. Перевірка проведена на підставі вимоги Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 12.09.2011 року, №68/1403 вих-11 та на підставі наказу інспекції від 16.09.2011 року, №839, направлення на проведення позапланових перевірок від 16.09.2011 року, №847. При перевірці був присутній працівник Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури. Перевіркою в діяльності позивача виявленні порушення вимог природоохоронного законодавства, які задокументовані актом перевірки від 21-26 вересня 2011 року.

На питання суду кому із представників позивача вручалось направлення на перевірку, ОСОБА_5 пояснила суду, що направлення на перевірку нікому не вручалось. Сам вихід на перевірку мав місце 21.09.2011 року, однак жодної уповноваженої особи з ПП «АНК» на обєкті перевірки не було, у звязку з чим в цей день перевірка не проводилась. При цьому, зазначила, що 21.09.2011 року на обєкт перевірки приїхала особа, яка представляє інтереси ПП «АНК» в суді, а саме ОСОБА_1, однак у звязку з відсутністю у цієї особи документів, які б підвереджували його статус як представника ПП «АНК» перевірка не проводилась. Також зазначила, що інспекторами Дудченку В.М. було для ознайомлення предявлено службове посвідчення та вимогу прокуратури. Перевірка була відкладена до моменту оформлення ОСОБА_1 доручення, яке б посвідчували його повноваження, як представника ПП «АНК».

26.09.2011 року було проведено перевірку зазначеного обєкту, однак жодна уповноважена особа, яка б представляла інтереси ПП «АНК» при цьому не була присутня. По території обєкту перевірки їх водила жінка, яка там працювала, хто вона і як її звуть ОСОБА_5 відповіді не надала. Акт перевірки був складений в приміщенні інспекції і саме в приміщенні інспекції був вручений ОСОБА_1, який приїхав за його отримання та надав відповідне доручення, яким підтверджувався його статус. При цьому при підписанні акту, ОСОБА_1 зазначив в ньому, що акт підписує з зауваженням, які надає на окремому листі, однак їх він так і не надав.

Також, ОСОБА_5 пояснила суду, що 21.09.2011 року інженером Державного підприємства «Херсонська регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру» проведено вимірювання площі засмічених ділянок, але при цьому представник позивача не був присутній.

На питання суду, яким чином інспекторами вираховувалась відстань від р. Дніпро, до ймовірного розміщення відходів, ОСОБА_5 відповіла, що візуально, але ця відстань була меншою за 100 м.

Також, ОСОБА_5 пояснила суду, що при визначенні території земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ПП «АНК» вони виходили із плану зовнішніх меж земельної ділянки і при цьому, оглянувши наявні у суду фотознімки, зазначила, що відходи будівельних матеріалів, у вигляді використаної цегли також знаходяться на території підприємства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Так, відповідно до пп.«б»,«ж» ч.1 ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року, №1264-ХІІ (далі по тексту Закон №1264) до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і обєктів, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Таким органом, відповідно до Положення на території Херсонської області є інспекція, яка в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами. Згідно п.4 Положення інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням вимог екологічної безпеки.

Тобто аналізуючи викладене слідує, що інспекція є уповноваженим органом на проведення перевірки з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в ПП «АНК» при наявності для того відповідних правових підстав передбачених в т.ч. Законом №877 та Порядком.

Крім цього, суд зазначає, що інспекція в розумінні КАС України є субєктом владних повноважень, який зобовязаний діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і при цьому на неї розповсюджується дія Закону №877.

Відповідно до матеріалів справи інспекцією організовувалось проведення позапланової перевірки на ПП «АНК».

Законом №877 та Порядком визначено процедуру проведення позапланових перевірок з питань здійснення державного контролю та підстави для їх проведення.

Так, відповідно до ст.6 Закону №877 та пп.3.6 п.3 Порядку однією з таких підстав для здійснення позапланового заходу є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення субєктом господарювання вимог законодавства. Саме на підставі цієї норми інспекцією було організовано проведення перевірки ПП «АНК». При цьому суд зазначає, що позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення, чого не було у інспекції при організації перевірки.

Зверненням на підставі якого була організована перевірка ПП «АНК» стала вимога Херсонського міжрайонного природоохоронного прокурора від 12.09.2011 року, №68/1403 вих-11. Дослідженням змісту вимоги Херсонського міжрайонного природоохоронного прокурора від 12.09.2011 року, №68/1403 вих-11 встановлено, що вона не містить жодних відомостей про порушення ПП «АНК» вимог законодавства, а тому не може вважатись зверненням юридичної особи, на підставі якого відповідно до Закону №877 інспекцією може бути організовано проведення позапланової перевірки.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.ст.8,20 Закону України «Про прокуратуру» вимога прокурора для субєкта, на адресу якого вона спрямована, є обовязковою для виконання, якщо вона при цьому не суперечить Закону, а відповідно до ч.2 ст.2 Закону №877 дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів прокурорського нагляду. Тобто прокурор вправі при здійсненні заходів прокурорського нагляду проводити перевірку субєктів господарювання без дотримання процедури передбаченої Законом №877 із залученням спеціалістів органів державного контролю, які в рамках прокурорської наглядової перевірки виконують консультативно-дорадчу функцію. Однак, при цьому посадові особи органу державного контролю, яким також є інспекція не вправі здійснювати документування порушень та вносити документи реагування відповідно до положень Закону №877. Для проведення зазначених заходів необхідно дотримуватись процедури передбаченої Законом №877. Також суд зазначає, що вимога прокуратури винесена в порядку ст.ст.8,20 Закону України «Про прокуратуру» не може звільняти субєкт державного контролю від обовязків додержання вимог чинного законодавства (в т.ч. спеціального Закону №877) на підставі якого він діє.

На підставі зазначеної вимоги прокурора інспекцією видано наказ про проведення перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства від 16.09.2011 року, №839 та виписано направлення на проведення позапланових перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони водних та земельних ресурсів на території Херсонської області від 16.09.2011 року, №847. При цьому, суд зазначає, що направлення на проведення перевірки по своєму змісту оформлено з порушенням вимог ст.7 Закону №877, а саме на ньому відсутнє конкретне місцезнаходження субєкта господарювання, направлення на перевірку виписано не на конкретного субєкта господарювання, а на групу підприємств.

Відповідно до ч.11 ст.4 Закону №877 та пп.4.9 п.4 Порядку позапланова перевірка повинна здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи субєкта господарювання.

Згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства перевірка ПП «АНК» проводилась у період часу з 21 по 26 вересня 2011 року, у присутності довіреного представника ОСОБА_1 Однак зазначена особа відповідно до довіреності від 26.09.2011 року була уповноважена представляти інтереси позивача лише починаючи з 26.09.2011 року. Тобто з 21 по 25 вересня 2011 року включно перевірка проводилась без участі представника ПП «АНК».

При цьому, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача з приводу того, що перевірка проводилась виключно 26.09.2011 року, так як вони спростовуються актом перевірки та свідченнями свідка ОСОБА_5 відповідно до яких перевірка ПП «АНК» розпочалась 21.09.2011 року, коли в т.ч. інженером Державного підприємства «Херсонська регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру» проведено вимірювання площі засмічених ділянок в межах цієї ж перевірки.

Відповідно до свідчень свідка ОСОБА_5, як 21.09.2011 року так і 26.09.2011 року на обєкті перевірки в момент її проведення не була присутня жодна уповноважена особа ПП «АНК». Нею спільно з ОСОБА_6 безпосередньо перевірка проводилась 26.09.2011 року без участі представника ПП «АНК».

Таким чином, аналізуючи викладене слід прийти до висновку, що інспекцією всупереч положень ч.11 ст.4 Закону №877 та пп.4.9 п.4 Порядку проведено позапланову перевірку ПП «АНК» за відсутності керівника підприємства або його уповноваженого представника, що унеможливило обєктивно встановити всі обставини, які підлягають перевірки.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону №877 перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Однак відповідно до пояснень представника позивача та свідчень свідка ОСОБА_5, посадовими особами перед початком здійснення заходу контролю не було предявлено та вручено уповноваженому представнику ПП «АНК» направлення на проведення позапланових перевірок.

Згідно ст.1,3 Закону №877 під державним наглядом (контролем) розуміють діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. При цьому він здійснюється за такими принципами, як рівність прав і законних інтересів усіх субєктів господарювання, гарантування прав субєкту господарювання, обєктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), наявності підстав, визначених законом, для здійснення державного нагляду (контролю), відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Проаналізувавши вищевикладене суд вважає, що інспекція про організації та проведенні перевірки ПП «АНК» недотрималась зазначених принципів здійснення державного нагляду і всупереч положень ст.19 Конституції України діяла не у спосіб встановлений законом, тобто без дотримання нормативно встановленої процедури.

Статтею 10 Закону №877 позивачу надано право на не допуск до перевірки посадових осіб інспекції у разі відсутності відповідних розпорядчих документів, про що зазначала представник відповідача у своїх поясненнях. Однак, для того щоб мати можливість скористатися цим правом уповноважений представник ПП «АНК» має бути належно проінформований про проведення перевірки.

Як встановлено вище про проведення перевірки представник ПП «АНК» офіційно дізнався 26.09.2011 року, в день підписання в приміщенні інспекції акту перевірки, тобто вже після проведення перевірки. За таких обставин суд приходить до висновку, що питання щодо доступу до перевірки ПП «АНК» не вирішувалось, а посадові особи інспекції до неї не допускались.

Підписання представником позивача акту перевірки не свідчить про надання допуску до перевірки та визнання виявлених нею порушень. Суд погоджується в даному разі, з позицією позивача, що отримання акту перевірку було необхідно для проведення заходів щодо забезпечення захисту інтересів ПП «АНК».

Таким чином, узагальнюючі викладене суд прийшов до висновку, що позов ПП «АНК» в частині визнання дій по проведенню перевірки неправомірними підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону №877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Згідно пп.1.4 п.1 Порядку під актом перевірки розуміють документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Системним аналізом зазначених норм у сукупності з іншими нормами Закону №877 слід прийти до висновку, що посадові особи інспекції мають право на складення акту перевірки виключно при проведенні законного заходу державного контролю відповідно до положень Закону №877 і саме в цьому разі акт перевірки буде джерелом доказової інформації.

Однак судом вище встановлено, що дії інспекції по проведенню перевірки ПП «АНК» є неправомірними, фактично позаплановий захід в розумінні Закону №877 не проводився, а отже неправомірними є і дії по складанню акту перевірки, який не може в даному разі бути джерелом доказової інформації так як складений поза межами перевірки.

Щодо законності припису інспекції №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Оскаржуваний припис прийнятий з метою усунення порушень природоохоронного законодавства ПП «АНК» у сфері охорони водних та земельних ресурсів, на підставі акту перевірки від 21-26 вересня 2011 року.

Судом вище встановлено, що дії інспекції при проведенні перевірки та складанні акту перевірки були протиправними, а отже і інформація викладена в акті перевірки є такою, що одержана з порушенням закону, а тому доказовий характер вона містити не може. У звязку з цим припис №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року, який вимагає усунути порушень вимог природоохоронного законодавства є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Крім цього, перевіркою дотримання принципів прийняття рішення субєктом владних повноважень зазначених в ч.3 ст.2 КАС України, встановлено, що інспекція при винесенні припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року діяла не у спосіб встановлений законом, не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Зокрема про наявність припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року позивач дізнався лише після відкриття провадженні в цій адміністративній справі, а отже він не міг брати участь в процесі його прийняття. При прийнятті припису інспекцією не було враховано усіх обставин, які могли вплинути на рішення. Так, як зазначалось вище перевірка проведена без участі представника позивача, а отже останній не міг надати змістовні пояснення щодо обєкту перевірки, які могли суттєво вплинути на прийняте рішення.

Також, щодо змісту припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону №877 приписом є обовязкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) субєкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Тобто в приписі мають зазначатися саме порушення, в даному разі вимог природоохоронного законодавства, які виявленні перевіркою та підлягають усуненню.

Дослідженням пункту 1 припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 р., встановлено, що він не містить вимоги щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, а вимагає від ПП «АНК» надати інспекції відповідні реєстраційні та дозвільні документи, що жодного відношення немає до усунення порушень закону. Тобто в цій частині припис є таким, що не відповідає його цільовому призначенню. При цьому суд зазначає, що інспекція відповідно до п.«е» ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» має право на одержання безоплатно від міністерств, відомств, підприємств, установ та організацій інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань, однак ця інформація має бути витребувана не приписом про усунення порушень вимого природоохоронного законодавства, а на підставі відповідного запиту.

Щодо пунктів 2, 3 припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 р., якими позивача зобовязано виконувати умови п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 08.07.2008 р. укладеного з Херсонською міською радою та не допускати та ліквідувати засмічення земельної ділянки за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 178-г, суд зазначає наступне.

Відповідно до пояснень представника відповідача та свідчень свідка ОСОБА_5 порушення з боку ПП «АНК» у вигляді засмічення земельної ділянки, яка була обєктом перевірки, полягали в розміщенні на ній бетонних плит та інших будівельних відходів, які у сукупності інспекція в розумінні Закону №187 вважає відходами.

Відповідно до ст.1 Закону №187 під відходами необхідно розуміти будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Виходячи із зазначених приписів цієї норми суд погоджується з тим, що будівельні відходи у вигляді використаної цегли, глини, дошок, які зображенні на наявних у матеріалах справи фотознімках, можуть підпадати під ознаку відходів, так як такі, що частково втратили свої споживчі якості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення. Однак для встановлення належності цих відходів до ПП «АНК» та розміщення їх саме на території підприємства необхідно провести законну та усесторонню перевірку, за участю представників підприємства, які мають надати відповідні пояснення, та інших спеціалістів органів контролю, чого в даному випадку інспекцією не було зроблено. При цьому суд зазначає, що позивач в судовому засіданні заперечив факт належності та розташування на території ПП «АНК» зазначених будівельних відходів у вигляді використаної цегли, а відповідач відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України не надав доказів правомірності своїх тверджень.

Щодо бетонних плит, які розташовані на території земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ПП «АНК», до яких інспекція також застосовує визначення як відходи, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки ПП «АНК», за підписом директора підприємства зазначенні залізобетонні вироби (плити) є залишком невикористаної продукції, яка виготовлялась позивачем для проведення реконструкції на базі підприємства. На обєкт перевірки вони перевезенні для зберігання. Тобто згідно зазначеного документу залізобетонні плити не можуть вважатися відходами так як можуть в подальшому використовуватися за місцем їх утворення і виявлення. Зазначене інспекцією не було враховано, так як своїми протиправними діями щодо проведення перевірки, вона унеможливила надання з цього приводу пояснення уповноваженим представником ПП «АНК».

Також, суд зазначає, що візуальним обстеженням цих плит на фотознімках, які знаходяться в матеріалах справи, використовуючи при цьому емпіричній спосіб пізнання, встановлено, що вони по своїм властивостям можуть в подальшому використовуватися за своїх безпосереднім призначенням. Надавати оцінку їх споживчої придатності має відповідний спеціаліст. Будь-яких доказів того, що вони повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення представник інспекції надав. При цьому суд зазначає, що представник позивача стосовно призначення плит надавав суду не послідовні пояснення, що може пояснюватися тим, що він не є особою, яка постійно працює на підприємстві, а лише на підставі довіреності здійснює його представництво, у звязку з чим не знайомий з тонкощами виробничого процесу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно з ч.2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішення субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач по справі обґрунтовано довів свої позовні вимоги, а інспекція не надала суду доказів, які б свідчили про правомірність її дій під час проведення досліджуваної перевірки та прийняття по ній рішення.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов приватного підприємства «АНК» до Державної екологічної інспекції в Херсонській області про визнання дій щодо проведення перевірки та складанню акту перевірки неправомірними та визнання неправомірним та скасування припису інспекції №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року підлягає задоволенню у повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов приватного підприємства "АНК" до Державної екологічної інспекції в Херсонській області про визнання неправомірними дій щодо проведення перевірки та складання акту перевірки та визнання неправомірним та скасування припису №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Державної екологічної інспекції в Херсонській області щодо проведення перевірки приватного підприємства "АНК", за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 178-г та складання акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 21-26 вересня 2011 року.

Визнати неправомірним та скасувати припис Державної екологічної інспекції в Херсонській області №05-9/1918-500/11 від 03.10.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "АНК" документально підтвердженні судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору 3 (три) 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 грудня 2011 р.

Суддя Анісімов О.В.

кат. 7.1