Справа № 323/512/17
Суддя: Мінаєв М. М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/512/17
ПОСТАНОВА

іменем України

16.03.2017 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

в присутності

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пологівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання рішення незаконним та про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, в якому він просить визнати незаконним рішення Пологівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач) щодо відмови провести перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації згідно довідки від 25.12.2015 року № 27, а також зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок, починаючи з 16.01.2009 року, з урахуванням 90% від заробітку на момент призначення пенсії, та зобовязати відповідача здійснити виплату заборгованості з 16.01.2009 року, яка виникла у звязку з невключенням в розрахунок пенсії вказаних видів виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він з 16.01.2009 року є пенсіонером за віком, який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». За останнім місцем роботи в Оріхівській районній державній адміністрації Запорізької області, йому була видана довідка про складові заробітної плати № 27 від 27.12.2015 року за останні 24 місяці перед звільненням на пенсію. За змістом цієї довідки, до складових заробітної плати у вказаний період були включені, зокрема, надбавка за високі досягнення у праці на загальну суму 23054,24 грн., премія на загальну суму 14990,77 грн. та інші виплати на загальну суму 8635,09 грн., в тому числі індексація на суму 550,89 грн. та матеріальна допомога на оздоровлення на суму 8084,20 грн. Однак відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, оскільки ці виплати не є складовими частинами заробітної плати, передбаченими ст. 33 Закону України «Про державну службу». Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, вважаючи, що відмова відповідача вчинена з порушенням норм, передбачених ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», Порядком обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, Інструкції за статистики заробітної плати.

В судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення про те, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата визначається як винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що додаткові види входять до структури заробітної плати, а тому законних підстав для віднесення додаткових видів до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає. Таким чином, вказані додаткові виплати носять разовий характер та не є складовими частинами заробітної плати у розумінні частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання із суми додаткових виплат збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засідання проти позову заперечувала, посилаючись на факти та норми права, викладені в письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця з 16.01.2009 року на умовах Закону України «Про державну службу» з урахуванням норми Закону, що діяла саме на час призначення пенсії, тобто з урахуванням 90% розрахунку пенсії від сум заробітку

Відповідно до довідки від 25.12.2015 року № 27 про складові заробітної плати позивача за останні 24 місяці перед звільненням, встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення, та індексація заробітної плати дійсно були позивачу нараховані за 24 місяці перед звільненням, з них утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно відповіді відповідача від 11.01.2017 року № 135/С-7 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з включенням вказаних додаткових виплат з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої вказані додаткові виплати не є складовими заробітної плати, а тому не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю.

За змістом статті 37 Закону України № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі до 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України № 3723-XII «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно частини шостої статті 33 Закону «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 37-1 Закону «Про державну службу» передбачено у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення).

До того ж, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713 суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників входять до складу фонду заробітної плати. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, а саме додатковою заробітною платою в розумінні частини 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці».

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) та від 28.05.2013 року (справа № 21-97а13), в яких звертається увагу на перевагу у застосуванні норм права спеціального законодавства, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно ст.ст. 71, 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії здійснюється у разі виникнення права на підвищення або зменшення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав уточнену довідку від 25.12.2015 року № 27 про складові заробітної плати 29.12.2016 року.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача врахувати при перерахунку пенсії позивачу суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, які були йому нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зазначені у довідці від 25.12.2015 року № 277, є такою, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України в особі Управління державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 6-14, 71, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Пологівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання рішення незаконним та про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Пологівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за віком на підставі Довідки про складові заробітної плати за 2007-2008 рік від 25.12.2015 року № 27, виданої Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області.

Зобов'язати Пологівське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в розмірі 90 (девяноста) відсотків від заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, суми індексації заробітної плати, виплачених за період з 01.01.2007 року по 31.12.2008 року згідно довідки № 27 від 25.12.2015 року, виданої Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області, починаючи з 29.12.2016 року.

В задоволенні іншої частині позову - відмовити.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (Запорізька область, м. Оріхів, вул. Запорізька, б. 72, кв. 24, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Повний текст постанови складений 21.03.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили і є остаточною після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3