Справа № 815/7292/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7292/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок до Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо затвердження Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», зобовязання розробити та затвердити Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні» з урахуванням норм природоохоронного законодавства України,

ВСТАНОВИВ:

Біляївська районна організація українського товариства мисливців і рибалок звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 10.02.2017р. вхід.№4133/17), просить суд визнати протиправними дії Державного управління охорони природного середовища Одеської області щодо затвердження Положення про заповідне урочище Дністровські плавні, зобовязати Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації розробити та затвердити Положення про заповідне урочище Дністровські плавні з урахуванням норм природоохоронного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні» не відповідає нормам чинного, на час його затвердження, законодавства, а тому, на думку позивача, Одеська обласна державна адміністрація, та Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації повинні вчинити дії щодо приведення Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні» у відповідність до норм чинного законодавства, оскільки на даний час саме відповідачі виконують функції щодо організації території і обєктів природо-заповідного фонду місцевого значення. Зокрема, позивач наголошує, що на території заповідного урочища Дністровські плавні знаходяться земельна ділянка, та будівлі, котрі належать Біляївській районній організації українського товариства мисливців і рибалок - єгерський пункт «Хатки», осетрове господарство, автодорога Одеса-Рені, високовольтні лінії електропередач, митний та прикордонний пост «Маяки», а також інші обєкти, існування та знаходження на території заповідного урочища яких неможливе у розрізі природо-заповідного законодавства України.

Відповідач Одеська обласна державна адміністрація з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 24.01.2017р. вихід.№03-23/327), наголошуючи, що чинне на момент затвердження Положення про заповідне урочище Дністровські плавні, природоохоронне законодавство не містило імперативної норми щодо обовязкового розроблення, та затвердження положень про заповідні урочища. Також, на думку відповідача, оскільки стаття 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакції чинній на момент затвердження Положення про заповідне урочище Дністровські плавні) дублюється зі статтею 14 спірного Положення про заповідне урочище Дністровські плавні, твердження позивача стосовно порушення його прав на ведення господарської діяльності, зокрема, на влаштування місць відпочинку є безпідставними. Крім того, наукове обґрунтування Одеського національного університету імені ОСОБА_1 від 12.08.2014р. носить суто інформаційний, та рекомендаційний характер, та не встановлює загальнообовязкових приписів для його виконання.

Відповідач Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації з позовними вимогами також не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 24.01.2017р. вихід.№03-23/327), наголошуючи, зокрема, що наразі в Департаменті знаходяться картосхеми з архівних матеріалів створення заповідного урочища «Дністровські плавні», відповідно до яких єгерський пункт «Хатки» Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок входить до території заповідного урочища «Дністровські плавні». Також, ДП «Одеський інститут землеустрою» за рахунок коштів обласного бюджету розробляється проект землеустрою з організації та встановлення меж території заповідного урочища «Дністровські плавні». Замовником проекту землеустрою з організації та встановлення меж території заповідного урочища на території Білгород-Дністровського району виступає Білгород-Дністровська районна державна адміністрація. Крім того, єгерський пункт «Хатки» Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок входить до території заповідного урочища «Дністровські плавні», діяльність якого має здійснюватись відповідно до ст.30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», згідно з якою на території заповідного урочища забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від повноважного представника позивача Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок до суду надійшла заява (вхід.№8057/17 від 17.03.2017р.) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, з метою збереження унікальних, та типових для даного регіону природних комплексів, ландшафтного, та біологічного різноманіття у 1993році, відповідно до Рішення Одеської обласної ради від 01.10.1993р. №496-ХХ-І «Про заходи по збереженню і розвитку природно-заповідного фонду області» створено заповідне урочище «Дністровські плавні», котре розташоване на території 2-х районів - Білгород-Дністровського та Біляївського, загальною площею 7620га., з яких в межах Біляївського району - 4374,4га., в межах Білгород-Дністровського району - 3245,6га.

Судом зясовано, що 10.03.1994р. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області затверджено Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», відповідно до статті 9 якого в границях заповідного урочища на території Білгород-Дністровського району розташовані: осетрове господарство Одеського облрибокомбінату, загальною площею 39,2га., створене з цільовим природоохоронним призначенням, для відтворення осетрових риб, та випуск їх до природних водоймищ річки Дністер; мисливські будинки Біляївської організації мисливців і рибалок, котрі підлягають перепрофілізації на охорону заповідного урочища і польову базу-лабораторію з проведення екологічних інформаційно-освітніх програм; митна та прикордонна служби, котрі виконують огляд пасажирського і річкового транспорту (сприяють охороні й підтриманні заповідного режиму на території заповідного урочища).

Внесення до Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні» обєктів, котрі належать Біляївській районній організації українського товариства мисливців і рибалок послугувало підставою для звернення позивача до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок про визнання протиправними дій Державного управління охорони природного середовища Одеської області щодо затвердження Положення про заповідне урочище Дністровські плавні, зобовязання Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації розробити та затвердити Положення про заповідне урочище Дністровські плавні з урахуванням норм природоохоронного законодавства України, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище 10.03.1994р. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області затверджено Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», відповідно до статті 9 якого в границях заповідного урочища на території Білгород-Дністровського району розташовані: осетрове господарство Одеського облрибокомбінату, загальною площею 39,2га., створене з цільовим природоохоронним призначенням, для відтворення осетрових риб, та випуск їх до природних водоймищ річки Дністер; мисливські будинки Біляївської організації мисливців і рибалок, котрі підлягають перепрофілізації на охорону заповідного урочища і польову базу-лабораторію з проведення екологічних інформаційно-освітніх програм; митна та прикордонна служби, котрі виконують огляд пасажирського і річкового транспорту (сприяють охороні й підтриманні заповідного режиму на території заповідного урочища).

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки Одеської обласної організації українського товариства мисливців і рибалок від 17.05.2007р. №232, за підписом голови ОСОБА_2, Одеською обласною організацією УТМР 28.03.1991р. за актом передано безоплатно на баланс Біляївської районної організації УТМР основні засоби: будівлі і споруди, котрі належать Одеській обласній організації УТМР, та розташовані на території Білгород-Дністровського району, а саме: п.2 Будинок на р.Дністер (Хатка) будівництва 1969р., п.52 База на р.Дністер будівництва 1987р. (згідно додатку п.1).

Судом зясовано, що позивачу - Біляївській районній організації українського товариства мисливців і рибалок на праві приватної власності належить будівля, розташована за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський район, Удобненська с/р, 47км. автодороги Одеса-Рені, про що свідчать наявні у справі копії відповідного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.07.2007р. Серії ЯЯЯ №741326, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.07.2007р. №15421549.

20.09.2004р. між Біляївською районною організацією українського товариства мисливців і рибалок (Орендар) та Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією (Орендодавець) укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.п.1,2 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться на території Білгород-Дністровського району 47 км. траси Одеса-Ізмаїл, Одеської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,1580га, у тому числі 2,1580га. під будівлями і дворами.

Як встановлено судом, та зазначено у Висновку державної землевпорядної експертизи, затвердженого начальником Одеського обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України ОСОБА_3 від 30.12.2003р. №1182, даною земельною ділянкою, де фактично побудований єгерський пункт, районна організація УМТР користується з 1967р. Межі та площа земельної ділянки, що передається в довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років враховують фактично обстановку та необхідну територію для нормального функціонування єгерського пункту загальною площею 2,1580га., у тому числі під будівлями та дворами 0,7943га., у тому числі в довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років 2,1580га. із забудованих земель 0,7943га. Земельна ділянка (фактично забудована) передається Біляївській районній організації УМТР за рахунок земель Білгород-Дністровського району під розміщення єгерського пункту «Хатки».

Таким чином, судом встановлено, що на балансі Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок знаходяться будівлі, які розташовані на земельній ділянці 47км траси Одеса-Ізмаїл, у яких розміщується база Єгерський пункт «Хатки».

Відповідно до наявних у матеріалах справи Наукових обґрунтувань можливості змін меж заповідного урочища «Дністровські плавні», складених Одеським національним університетом імені ОСОБА_1 від 28.10.2010р., та від 12.08.2014р., в заповідному урочищі знаходиться акваторія р.Дністер (6 км.) і прилегла територія, включаючи полотно автомобільної дороги Одеса-Рені з відповідною смугою відчуження на ділянці від 43 до 51км. Уся ця територія по суті є техногенною зоною, на якій знаходиться ділянка колишнього осетрового господарства з будівлями і спорудами (біля 40га.), житлова зона с.Удобне-2 (вул.Плавнева), митна та прикордонна служба з будівлями і спорудами, будівлі єгерського пункту мисливського господарства Біляївської районної організації Одеської обласної організації УТМР (27 домівок), приватна територія (біля 4га.), та траси звязку й дві смуги ЛЕП. По суті, перетворена господарською діяльністю територія, що існує вже тривалий час, в межах якої неможливо забезпечити дотримання вимог статей 16 і 30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», за яких на території заповідного урочища забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу. При організації заповідного урочища «Дністровські плавні» вказана ситуація не була врахована, оскільки як сама автодорога, так і прилеглі до неї обєкти, що існували на той час, є об'єктами господарської діяльності, не пов'язаної з цільовим призначенням заповідного урочища. Згідно ж з вищевказаними статтями закону на території заповідних урочищ забороняється будівництво споруд не пов'язаних з їх діяльністю. Отже, зазначені господарські об'єкти не повинні були включатись до складу території заповідного урочища, або створюваній заповідній території можливо було надати іншу категорію.

Згідно з Інформацією про результати роботи робочої групи, створеної дорученням Одеської обласної державної адміністрації від 8 липня 2015року №Д/03/01-14/20 для вивчення питань порушених у зверненні громадських організацій: Фонду захисту та відродження дикої природи ім. проф. Пузанова «Природна спадщина», екологічної організації «Дельта» та еколого-культурного центру ім. В. Гонтаренко, за підписом директору Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, голови робочої групи ОСОБА_4, у Положенні про заповідне урочище «Дністровські плавні», яке затверджене Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у 1994році, вказано, що в межах заповідного урочища «Дністровські плавні» на території Білгород-Дністровського району розташовані мисливські будинки Біляївського товариства мисливства та рибалок і митна служба, яка здійснювала огляд пасажирського та річкового транспорту.

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що до Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», затвердженого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області 10.03.1994р., у тому числі, включено обєкти нерухомості, котрі належать позивачу - Біляївській районній організації українського товариства мисливців і рибалок.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об'єктів визначено Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992року №2456-XII (в редакції чинній на момент затвердження Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні»), відповідно до якого природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об'єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв'язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об'єктів, що перебувають під особливою охороною.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України, у тому числі, належать природні території та об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища.

Статтею 29 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що заповідними урочищами оголошуються лісові, степові, болотні та інші відокремлені цілісні ландшафти, що мають важливе наукове, природоохоронне і естетичне значення, з метою збереження їх у природному стані. Оголошення заповідних урочищ провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів у їх власників або користувачів.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території заповідних урочищ забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об'єкти, а саме:

- будівництво споруд, шляхів, лінійних та інших об'єктів транспорту і зв'язку, не пов'язаних з діяльністю природних заповідників, розведення вогнищ, влаштування місць відпочинку населення, стоянка транспорту, а також проїзд і прохід сторонніх осіб, прогін домашніх тварин, пересування механічних транспортних засобів, за винятком шляхів загального користування, лісосплав, проліт літаків та вертольотів нижче 2000 метрів над землею, подолання літаками звукового бар'єру над територією заповідника та інші види штучного шумового впливу, що перевищують установлені нормативи;

- геологорозвідувальні роботи, розробка корисних копалин, порущення грунтового покриву та гідрологічного режиму, руйнування геологічних відслонень, застосування хімічних засобів, усі види лісокористування, а також заготівля кормових трав, лікарських та інших рослин, квітів, насіння, очерету, випасання худоби, вилов і знищення звірів і птахів, порушення умов їх оселення, гніздування, інші види користування рослинним і тваринним світом, що призводять до порушення природних комплексів;

- мисливство, рибальство, інтродукція нових видів тварин і рослин, проведення заходів з метою збільшення чисельності окремих видів тварин понад допустиму науково обгрунтовану ємкість угідь, збирання колекційних та інших матеріалів, за винятком матеріалів, необхідних для виконання наукових досліджень.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» завдання, науковий профіль, особливості природоохоронного режиму та характеру функціонування природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, заказників, ботанічних садів, дендрологічних парків та зоологічних парків визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону і затверджуються:

- Міністерством охорони навколишнього природного середовища України - щодо територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення;

- органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України на місцях - щодо територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Завдання, особливості природоохоронного режиму пам'яток природи та заповідних урочищ визначаються на основі цього Закону безпосередньо в їх первинних облікових документах.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що чинним, на момент затвердження Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», природно-охоронним законодавством взагалі не було передбачено розроблення, та затвердження положення про заповідне урочище, що відповідно свідчить про безпідставність, та неправомірність затвердження вказаного Положення Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності, та ґрунтовності позовної вимоги Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок про визнання протиправними дій Державного управління охорони природного середовища Одеської області щодо затвердження спірного Положення про заповідне урочище Дністровські плавні.

Між тим, позовна вимога Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок щодо зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації розробити та затвердити Положення про заповідне урочище Дністровські плавні з урахуванням норм природоохоронного законодавства України, на думку суду, не є правомірною, та такою, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства України, а тому не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати із кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Так, у Постанові Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010р. №П-278/10, судом касаційної інстанції, серед іншого, наголошено, що з урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади, та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013року №7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Зокрема, судом встановлено, що Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації «Про затвердження Положення про Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації» від 17.02.2017р. №110/А-2017 затверджено Положення про Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, відповідно до п.п.4.15 п.4 котрого Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, серед іншого, розробляє та затверджує положення про території та обєкти природно-заповідного фонду місцевого значення.

При цьому, в силу дискреційності повноважень адміністративного органу Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, суд не може втручатися в діяльність суб'єкта владних повноважень, котрий уповноважений самостійно приймати відповідні рішення, оскільки, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на предмет відповідності закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок до Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо затвердження Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», та зобовязання розробити та затвердити Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні» з урахуванням норм природоохоронного законодавства України, підлягають задоволенню частково, з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок до Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо затвердження Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні», та зобовязання розробити та затвердити Положення про заповідне урочище «Дністровські плавні» з урахуванням норм природоохоронного законодавства України, задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державного управління охорони природного середовища Одеської області щодо затвердження Положення про заповідне урочище Дністровські плавні.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної державної адміністрації (65032, м.Одеса, просп.Шевченка,4) на користь Біляївської районної організації українського товариства мисливців і рибалок (67600, Одеська обл., м.Біляївка, вул.Костіна,41) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.