Справа № 453/236/17
Суддя: Ясінський Ю. Є.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/236/17
№ провадження 2-а/453/33/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. міського голови №72 від 19.07.2016 року «Про звільнення спеціаліста з компютерного забезпечення ОСОБА_1В.», поновити його на посаді спеціаліста І категорії по компютерному забезпеченню ОСОБА_2 міської ради Львівської області, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та зобов»язати відповідача анулювати запис у трудовій книжці про звільнення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно розпорядження міського голови №11 від 01.03.2011 року його прийнято на посаду спеціаліста І категорії по компютерному забезпеченню ОСОБА_2 міської ради Львівської області. 19.07.2016 року розпорядженням в.о. міського голови ОСОБА_3 його звільнено з роботи через відсутність на роботі з 14.06.2016 року по 19.07.2016 року без поважних причин, (п.4 ст. 40 КзПП України). Вказане звільнення вважає незаконним та безпідставним, причини його звільнення, які наведені у розпорядженні, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки на день звільнення він перебував у щорічній основній відпустці.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 подали заяву за вх. №1087 від 17.03.2017 року, згідно якої просять справу слухати без їх участі, позов просять задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області в судове засідання не з»явився, міським головою ОСОБА_5 подано заяву за вх. №1074 від 17.03.2017 року про розгляд справи без участі представника міської ради, адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 міська рада визнає. В поданій заяві зазначив також те, що на день звільнення ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці на підставі розпоряджень міського голови м. Сколе від 16 травня 2016 року №46 «Про надання відпустки» та №52 від 19 травня 2016 року «Про внесення змін в розпорядження №46 від 16 травня 2016 року».

Таким чином в судове засідання не з»явились всі учасники.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно розпорядження міського голови ОСОБА_5 №11 від 01.03.2011 року ОСОБА_1 з 01 березня 2011 року призначено на посаду спеціаліста І категорії по комп»ютерному забезпеченню ОСОБА_2 міської ради. Залишено раніше присвоєний 13 ранг 7 категорії державної служби посадової особи місцевого самоврядування. Встановлено доплату за вислугу років у розмірі 10%, стаж державної служби на 01.03.2011 року становить 8 років 11 місяців 21 день. Встановлено надбавку за інтенсивність та премію у розмірі 25%.

16.05.2016 року розпорядженням міського голови ОСОБА_5 №46 ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку тривалістю 14 к.д. за відпрацюваний 2015-2016 р.р. з 30 травня 2016 року.

19.05.2016 року розпорядженням міського голови ОСОБА_5 №52 внесено зміни в пункт 1 розпорядження міського голови №46 від 16 травня 2016 року, згідно якого ОСОБА_1 надано щорічну відпустку за відпрацьований 2015-20016 р.р. терміном 57 календарних днів з 30 травня 2016 року.

19.07.2016 року розпорядженням в.о. міського голови ОСОБА_3 ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста з комп»ютерного забезпечення Сколіської міської ради з 19.07.2016 року через відсуність на роботі з 14.06.2016 року по 19.07.2016 року без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України.

Згідно п.4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 з 30.05.2016 року перебував у відпустці терміном 57 календарних днів, що стверджується розпорядженням №52 від 19.05.2016 року, яке наявне в матеріалах справи.

Враховуючи, що позивачем доведено порушення відповідачем щодо нього законодавства про працю, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для скасування розпорядження в.о. міського голови ОСОБА_3 №72 від 19.07.2016 року «Про звільнення спеціаліста комп»ютерного забезпечення ОСОБА_1В.», оскільки відповідно з ч.3 ст.40 КЗпП України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» не допускається звільнення працівника у період його перебування у відпустці. Враховуючи, що 19.07.2016 року позивач перебував у щорічній основній відпустці, то його звільнення не може мати місце під час відпустки.

Зі змісту ч.3 ст.235 КЗпП України вбачається, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, даних у п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацюваний час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100(зі змінами, внесенимипостановою КМ України від 16.05.1995 року №348).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи.

Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до абз.3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно із п. 5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

Судом встановлено, що за останні два фактично відпрацьовані календарні місяці роботи сумарний розмір заробітної плати позивача ОСОБА_1, становить 12593 грн. 05 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював в травні-червні 2016 року 33 робочих дні, а відтак, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці становитиме (12593 грн.05 коп. / 33 робочих днів = 381 грн. 61 коп.).

Період вимушеного прогулу, за який позивач просить стягнути середній заробіток складає: з 19 липня 2016 року по 17 березня 2017 року.

Відповідно до листа Мінпраці та соціальної політики від 20.07.2015 р. N10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» листа Мінпраці та соціальної політики від 20.07.2015 р. N10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» встановлені наступні показники робочих днів: липень 2016 року 21 день, серпень 2016 року 22 дні, вересень 2016 року 22 дні, жовтень 2016 року - 20 днів, листопад 2016 року 22 дні, грудень 2016 року 22 дні, січень 2017 року 20 днів, лютий 2017 року 20 днів.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 липня 2016 року по 17 березня 2017 року буде складати: 381 грн. 61 коп * 169 = 64492 грн. 09 коп., де 381 грн. 61 коп. - середньоденна заробітна плата, а 169 - кількість робочих днів за даний період.

Враховуючи вищенаведене, у зв'язку з незаконним звільненям позивача, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, який становить 64492 грн. 09 коп.

Приписами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, передбачено, що негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що негайному виконанню підлягає постанова суду в частині стягнення із ОСОБА_2 міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, в межах суми стягнення за один місяць, та поновлення на посаді спеціаліста І-ої категорії по компютерному забезпеченню ОСОБА_2 міської ради Львівської області.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), та згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. міського голови ОСОБА_3 №72 від 19.07.2016 року «Про звільнення спеціаліста комп»ютерного забезпечення ОСОБА_1В.»

Поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста І-ої категорії по комп»ютерному забезпеченню ОСОБА_2 міської ради Львівської області з 19.07.2016 року.

Стягнути ОСОБА_2 міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 64492 (шістдесят чотири тисячі чотириста дев»янсто дві) грн. 09 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зобов»язати ОСОБА_2 міську раду Львівської області анулювати запис в трудовій книжці від 19.07.2016 року, про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі розпорядження 72 від 19.07.2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді спеціаліста І-ої категорії по компютерному забезпеченню ОСОБА_2 міської ради Львівської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання її копії особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_6