Справа № 295/1159/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/1159/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо повернення документів про розгляд питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державну фіскальну службу України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про міліцію» в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для непрацездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 22.09.2002 року по 17.02.2007 року проходив службу в ОВС, а в період з 11.05.2007 року по 15.02.2016 року в податковій міліції ГУ ДФС у Житомирській області.

27.01.2016 року згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках № 015052 серії 12 ААА на підставі акту огляду МСЕК № 211/4 від 27.01.2016 року позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 40 % та вказано, що причина втрати професійної працездатності пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з довідкою до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 218935 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності та вказано, що причина інвалідності пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби у Житомирській області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на що листом позивача було повідомлено, що групу інвалідності йому встановлено 27.01.2016 року, тобто після втрати чинності Закону України «Про міліцію», в ГУ ДФС в Житомирській області відсутня правова підстава для прийняття заяви та матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги, тому ОСОБА_1 повернуті документи щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Також, позивач вказує, що Департаментом кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України листом від 30.11.2016 року, надісланим на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, повідомлено, що розрахунок та виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції здійснюється підрозділом, у якому проходив службу працівник податкової міліції, згідно з Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2007 року № 707. У матеріалах справи відсутні висновки про призначення одноразової грошової допомоги. Заяви про призначення допомоги, оформлені з порушенням Порядку. У матеріалах ОСОБА_1 відсутній витяг із огляду у МСЕК про встановлення групи інвалідності.

Такі дії відповідачів ОСОБА_1 вважає незаконними, оскільки вважає, що відповідно до законодавства має право на отримання одноразової грошової допомоги.

27.02.2017 року представником відповідачів - Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини 1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.09.2002 року по 17.02.2007 року проходив службу в ОВС, а в період з 11.05.2007 року по 15.02.2016 року в податковій міліції ГУ ДФС у Житомирській області. (а.с. 9-10)

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 1/1-і ОСОБА_1 встановлено, що на підставі медичного огляду 14.01.2015 року зроблено висновок, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 15).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 218935 від 27.01.2016 за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 27.01.2016 року внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 8).

Позивач звернувся із заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на що листом № 745/14/06-30-04-27 від 14.11.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що його матеріали направлені до Державної фіскальної служби України для вирішення питання щодо можливості проведення виплати одноразової грошової допомоги. А листом № 831/14/06-30-04-27 від 15.12.2016 року повідомлено, що оскільки групу інвалідності встановлено 27.01.2016 року, тобто після втрати чинності Законом України «Про міліцію», в ГУ ДФ в Житомирській області відсутня правова підстава для прийняття та матеріалів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 6, 12, 11).

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).

Разом з цим, пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Так, стаття ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015 року) встановлювала, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідачами у справі зазначається, що розрахунок та виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції здійснюється згідно з Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 07.05.2007 року № 707. Розрахунок та виплата одноразової грошової допомоги працівникам міліції здійснюється згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (надалі - Порядок №850) У Порядку № 850 вказано, що особи, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" (надалі - Закон № 208- VIII) мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707. Закон № 208-VIII набрав чинності 12.03.2015 року, та 07.11.2015 року втратив чинність. Разом з цим, пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто і у порядку, визначеному Законом № 208- VIII.

Крім того, ч. 1 ст. 356 Податкового кодексу України встановлює, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Як убачається з матеріалів справи, мотиви відмови у виплаті одноразової грошової допомоги є те, що на момент встановлення інвалідності позивачу втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Як було вказано, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», а згідно ч. 1 ст. 356 Податкового кодексу України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію". Тому посилання відповідача на те, що на момент встановлення інвалідності позивачу втратив чинність Закон України «Про міліцію» є безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію".

Позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області із заявою та додатками до неї, у свою чергу Управлінням було направлено матеріали щодо виплати грошової допомоги позивачу до ДФС України, проте позивачу стало відомо, що ДФС України повернуло без розгляду матеріали щодо призначення позивачу вказаної допомоги.

Судом також встановлено, що Державною фіскальною службою України будь-яке рішення за результатами розгляду заяви позивача не прийнято.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з тих підстав, що на момент встановлення інвалідності позивачу втратив чинність Закон України «Про міліцію», не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправними.

Враховуючи наведене, суд зобов'язує Державну фіскальну службу України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з прийняттям відповідного рішення та урахуванням обставин, викладених судом у даній справі.

Щодо вимоги про зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській, Державної фіскальної служби України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що привело до встановлення третьої групи інвалідності, то суд вважає, що указана вимога не підлягає задоволенню, так як суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, враховуючи, що виплата та проведення розрахунку має проводитися після розгляду матеріалів та відповідно до результатів рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги (вмотивованого висновку) Державної фіскальної служби України.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Такі висновки відповідають правовій позиції викладені в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові Верховного Суду України від 18 березня 2014 року у справі №21-11а14.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взагалі не розглядав матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, тоді як уповноважений орган мав прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених законодавством, про відмову в призначенні грошової допомоги і надіслати його разом із зазначеними документами керівникові органу, у якому проходив службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідач не довів суду правомірності своїх дій та рішень.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання дій Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу протиправними, а також зобов'язання відповідача розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до статті ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII).

Статтею 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з огляду на часткове задоволення позовних вимог із відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі по 160,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 71, 94, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до статті ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII).

Зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення згідно статті ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-VIII).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 160,00 грн.

Стягнути із Державної фіскальної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 160,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя :