Справа № 2а-35-06
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 2а-35-06

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, за участю третьої особи з боку відповідача без самостійних вимог - голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, про визнання протиправною бездіяльності щодо затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за час такої затримки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправною бездіяльність Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області щодо затримки виконання рішення Каланчацького районного суду від 04.10.2006 року у справі № 2а-35-06 в частині негайного поновлення на роботі та стягнути з відповідача втрачений заробіток у сумі 118 826,30 грн., у звязку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач невчасно виконав постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.10.2006 року в частині поновлення його на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації, а саме, лише 24.07.2015 року, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час такої затримки.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Каланчацька районна державна адміністрація Херсонської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам відповідача щодо відсутності законних підстав для задоволення позову, не проаналізував наявні в матеріалах справи документи, які свідчать про належне виконання судового рішення про поновлення на роботі та підтверджують безпідставність позовних вимог, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення.

В свою чергу апелянт зазначив, що на виконання постанови Каланчацького районного суду від 04.10.2006 року у справі № 2а-35-06 розпорядженням Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області № 136-к від 11.10.2006 року ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації з 02.06.2006 року, останньому виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць.

В подальшому, у зв'язку з неодноразовим переглядом судовими інстанціями зазначеної справи, в ході якого судами приймались рішення як на користь ОСОБА_4, так і на користь райдержадміністрації, при цьому рішення апеляційного суду набували чинності з моменту їх проголошення, районною адміністрацією приймались рішення про звільнення позивача з дати набрання чинності рішень суду апеляційної інстанції, та рішення, якими ці звільнення скасовувались, а позивача знов поновлювали на посаді.

Зрештою, на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2012 року у справі №2-а-6521/10/2170, яка набрала законної сили з моменту її проголошення, розпорядженням Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області № 180-ос від 19.10.2012 року, з урахуванням змін, внесених розпорядженням №212-ос від 06.12.2012 року, ОСОБА_4 звільнено з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації за п.1 ст.40 КЗпП України з 03 вересня 2007 року та з ним проведено повний розрахунок. Таким чином, рішення Каланчацького районного суду від 04.10.2006 року у справі № 2а-35-06 виконано вчасно та в повному обсязі, а ті обставини, що мали місце в подальшому, не можуть вважатися невиконанням судового рішення, а відтак, в задоволенні позову слід відмовити, а судове рішення у справі скасувати.

Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були сповіщені про дату, час та місце судового засідання, при цьому ОСОБА_4 надав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, а Каланчацька районна державна адміністрація подала клопотання про відкладення справи у звязку з неможливістю прибути в судове засідання представника. Колегія суддів вважає причину неявки представника відповідача в судове засідання неповажною, тому, відповідно до ст.197 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації від 01.06.2006 року №78-к ОСОБА_4 звільнено з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації з 02.06.2006 року (а.с.84 т.2).

Постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 04 жовтня 2006 року у справі №2а-35-06 вищезазначене розпорядження скасовано, а ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації з 02.06.2006 року (а.с.40-41 т1).

На виконання постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.10. 2006 року розпорядженням Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області №136-к від 11.10.2006 року ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації з 02.06.2006 року, останньому виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць (а.с.74,80.т.1).

За приписами ч.7 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що судове рішення про поновлення ОСОБА_4 на роботі виконано відповідачем 11.10.2006 року (день видачі розпорядження про поновлення на роботі), тобто з затримкою на 6 днів.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення про поновлення на роботі, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку в період з 05.10.2006 року по 10.10.2006 року і постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 року у справі №2-а-343/11/2170, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року його позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача втрачений середній заробіток за вказаний період в сумі 202,26 грн. та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 373,59 грн. (а.с.194-195, 207-208 т.3). Повний розрахунок з позивачем на виконання вказаного судового рішення проведено у січні 2012 року (а.с.87, 93 т.1).

Зазначені обставини, на думку судової колегії, беззаперечно свідчать та підтверджують той факт, що судове рішення, на затримку виконання якого скаржиться позивач, виконано в повному обсязі ще у жовтні 2006 року, за затримку його виконання ОСОБА_4 отримав грошову компенсацію, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Що стосується доводів позивача про порушення його прав невиконанням судового рішення в період з 20.10.2010 року по 28.07.2015 року колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Херсонської області від 20 грудня 2006 року скасовано рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.10.2006 року у справі №2а-35-06 про поновлення ОСОБА_4 на роботі, позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с.42-43 т.1).

Відповідно до Закону (ч.5 ст.254 КАС України) зазначена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили негайно, у зв'язку з чим Каланчацькою районною державною адміністрацією 11.01.2007 року видано розпорядження №03-к про припинення державної служби ОСОБА_4 та звільнення його з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації з 11.01.2007 року (а.с.77 т.1).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що 11.01.2007 року відбулось нове звільнення позивача, оскільки в наказі про звільнення зазначено зовсім іншу дату.

Між тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 жовтня 2010 року, за наслідками перегляду в касаційному порядку судових рішень у справі №2а-35-06, скасовано постанову Апеляційного суду Херсонської області від 20.12. 2006 року, а рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.10. 2006 року залишено без змін (а.с.45-46 т.1).

На виконання зазначеної ухвали Вищого адміністративного суду України Каланчацькою районною державною адміністрацією 11.11.2010 року видано розпорядження № 144-ос, яким скасовано розпорядження від 11.01.2007 року №03-к про припинення державної служби ОСОБА_4 та звільнення його з посади саме з 11.01.2007 року (а.с.78 т.1).

Крім цього, розпорядженням № 150-ос від 18.11.2010 року ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу житлово-комунального господарства районної державної адміністрації з 02.06.2006 року, а розпорядженням від 22.11.2010 року №152-ос здійснено виплату всіх сум, стягнутих рішенням суду про поновлення на роботі (а.с.79, 80 т.1).

В подальшому ОСОБА_4 оскаржив в судовому порядку розпорядження відповідача № 150-ос від 18.11.2010 року з тих підстав, що його було поновлено не на тій посаді, з якої його було звільнено.

Результатом розгляду цього судового спору стало прийняття Одеським апеляційним адміністративним судом постанови від 29.08.2012 року у справі №2а-6521/10/2170, якою скасовано вищезазначене розпорядження відповідача та зазначено, що ОСОБА_4 вважається звільненим з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації за п.1 ст.40 КЗпП України з 03 вересня 2007 року. Цим же рішенням суд апеляційної інстанції стягнув на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2006 року по 03.09.2007 року (а.с.196-199 т.3).

Як свідчать матеріали справи, на виконання вищевказаної постанови суду апеляційної інстанції відповідачем 19.10.2012 року видано розпорядження №180-ос, яким скасовано розпорядження № 150-ос від 18.11.2010 року, позивача визнано звільненим з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації за п.1 ст.40 КЗпП України з 03 вересня 2007 року (з урахуванням розпорядження №212-ос від 06.12.2012 року), та проведено з останнім розрахунок за період з 02.06.2006 року по 03.09.2007 року ( а.с. 97 т.1, 103 т.2).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.11.2012 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2012 року.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що правовідносини сторін щодо проходження ОСОБА_4 публічної служби в Каланчацькій районній державній адміністрації закінчились 03.09.2007 року, а з урахуванням процедури судового оскарження - 13.11.2012 року.

Той факт, що позивач був обізнаний про своє звільнення з 03.09.2077 року і жодних претензій з цього приводу не мав, свідчить також те, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі №821/4236 на користь ОСОБА_4 стягнуто вихідну допомогу у звязку зі звільненням у розмірі місячного заробітку (а.с.209-210 т.3).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, на підставі судових рішень, які в подальшому були скасовані вищими судовими інстанціями: 1) постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 22.02.2011 року у справі №2а-6521/10/2170 (скасована постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2012 року) (а.с.191-193, 196-198 т.3), 2) постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 18.01.2013 року у справі №2а-4798/12/2170 (скасована постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013 року) (а.с.200-205 т.3) відповідач сплатив на користь ОСОБА_4: 1) 87 449 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 12.01.2007 року по 22.02.2011 року та 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди; 2) 3014,47 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 20.10.2012 року по 18.01.2013 року.

Крім цього, в матеріалах справи міститься ухвала апеляційного суду Херсонської області від 25.11.2014 року, якою залишено без змін рішення Каланчацького районного суду від 17.09.2013 року (цивільна справа №22ц-791/3086/14) про стягнення з Каланчацької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди за затримку виплати вихідної допомоги, стягнутої постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року (а.с.211-213 т.3). Розпорядженням відповідача №210-ос від 29.12.2014 року рішення суду виконано в повному обсязі (а.с.106 т.1).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_4 безпідставно отримано понад 94 463 грн. державних коштів.

В подальшому ОСОБА_4 ще неодноразово ініціював судові процеси, намагаючись безпідставно отримати державні кошти.

Так, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05.11.2015 року із закриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_4 про стягнення з Каланчацької районної державної адміністрації середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12.01.2007 року по 19.10.2010 року (справа №821/2180/15-а), постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року у справі №821/3383/15-а ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову про стягнення з Каланчацької районної державної адміністрації середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2007 року по 19.10.2010 року та моральної шкоди (а.с.2016-217 т.3, 18.т.1).

У всіх цих справах ОСОБА_4 порушення своїх прав пов'язував саме з невиконанням рішення Каланчацького районного суду про поновлення на роботі від 04.10.2006 року у справі №2а-35-06, хоча, як вже зазначалось вище, правовідносини сторін щодо проходження публічної служби закінчились 03.09.2007 року и після цієї дати взагалі не може йти мова про виконання рішення про поновлення на роботі, отже такі дії позивача суд розцінює як зловживання правом.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що надане позивачем та наявне в матеріалах справи розпорядження Каланчацької районної державної адміністрації №74-ос від 24.07.2015 року, з яким позивач пов'язує відлік строку звернення до суду за захистом порушеного права та наявність підстав для задоволення позовних вимог, не може бути взято до уваги, оскільки судове рішення виконано в повному обсязі ще 11.10.2006 року.

Всі події, які мали місце в подальшому та описані вище, не дають підстав вважати обґрунтованими доводи позивача, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При цьому колегія суддів зазначає, що скасування судовими інстанціями постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2011 року №22913082 з примусового виконання виконавчого листа №2-35/06 від 12.11.2010 року, виданого Каланчацьким районним судом Херсонської області щодо поновлення ОСОБА_4 на посаді (постанова Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.07.2014 року у справі №821/1733/13-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014 року) в жодному разі не могло бути підставою для видачі відповідачем розпорядження №74-ос від 24.07.2015 року про поновлення ОСОБА_4 на посаді з 01.06.2006 року, яке, по своїй суті, є незаконним, адже, як наголошувалось вище, правовідносини сторін закінчились 03.09.2007 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті рішення у справі суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, які мають значення для вирішення спору, не дав їм належної правової оцінки, не повною мірою дослідив наявні у справі докази, чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, за участю третьої особи з боку відповідача без самостійних вимог - голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправною бездіяльності щодо затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за час такої затримки - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Ю.М. Градовський

ОСОБА_3