Справа № 821/1874/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1874/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (далі - ПАТ "ТБК", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач), у якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.12.2016 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 31144,95 грн. із них за податковим зобов'язанням 378,90 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 27282,09 грн. та пені 3483,96 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 1676145,27 грн. із них за податковим зобов'язанням 0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 1247836,82 грн. та пені 428308,45 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено о суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 466109,96 грн., із них за податковим зобов'язанням 372887,97 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 93221,99 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 510,00 грн. із них за податковим зобов'язанням 0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 05.09.2016р., відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в розмірі 1020,00 грн. із них за податковим зобов'язанням 0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 02.12.2016 відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 185029,50 грн., із них за основним платежем збільшення у сумі 123353,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 61676,50 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що за результатами проведеної виїзної планової перевірки ПАТ "ТБК" працівниками Головного управління ДФС у Херсонській області складено акт № 88/21-22-14-01/32702078 від 19.08.2016 року "Про результати планової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.03.2016 року ".

З врахуванням змін висновків до акту, ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкові повідомлення-рішення від 05.09.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_7, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішення, 16.09.2016 року позивачем подано скаргу до ДФС України. За результатами розгляду скарги скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.09.2016 року № 2 у частині взаємовідносин з ТОВ "Придніпровський метизний завод" та ТОВ "Компанія Софтранс" і у відповідній частині штрафних санкцій, а в іншій частині зазначене повідомлення-рішення залишено без змін.

02.12.2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № 2 на підставі акту перевірки від 19.08.2016 року № 88/21-22-14-01/32702078 та рішення ДФС України про розгляд скарги від 17.11.2016 року.

Позивач вважає прийняті повідомлення-рішення такими, що не відповідають чинному законодавству і підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідача по суті позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилалися на те, що податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту перевірки від 19.08.2016 № 88/21-22-14-01, у якому зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, а податкове повідомлення-рішення № 2 від 02.12.2016 року на підставі акту перевірки від 19.08.2016 року № 88/21-22-14-01/32702078 та рішення ДФС України про розгляд скарги від 17.11.2016 року.

Розглянувши подані документи, заслухавши позицію представника позивача, представників відповідача, дослідивши адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: з 18.07.2016 року по 12.08.2016 року контролюючим органом проведено перевірку ПАТ "ТБК", за результатами якої складено акт № 88/21-22-14-01/32702078 від 19.08.2016 року. Позивачем подано заперечення на акт перевірки.

За результатами розгляду заперечень висновки акту перевірки змінено в частині:

- пункту 1 висновку, викласти в наступній редакції:

пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134; п.135.1 пп.135.5.4 п.135.5 ст.135; п. 140.2 п. 140.3 пп. 140.4.2 п. 140.4 ст.140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями; ст.7,15 П(с)БУ "Дохід", пункту 6 П(с)БУ №16 "Витрати" (затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99 №290, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 14.12.99 №860/4153); статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІV (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено "обєкт оподаткування" (збиток) на загальну суму 2500284 грн., у тому числі:

2014 рік у сумі 46685 грн.

2015 рік у сумі 2416681 грн.

І квартал 2016 року у сумі 2500284 грн.

- пункту 2 висновку, викласти в наступній редакції:

п. 193.1 ст. 193, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755- VI ( зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 478264 грн., в тому числі:

- за січень 2014 року у сумі 7781 грн.

- за червень 2014 року у сумі107863 грн.

- за жовтень 2015 року у сумі 347130 грн.

- за грудень 2015 року у сумі15490 грн.

В іншій частині висновки акту залишено без змін.

На підставі акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 05.09.2016 року № НОМЕР_7, № 000381302, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № 000391302.

16 вересня 2016 року позивачем подано скаргу на податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

За результати розгляду скаргу прийнято рішення ДФС України від 17.11.2016 року № 24770/6/99-99-11-02-01-15, відповідно до якого скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 05.09.2016 року № НОМЕР_8 у частині взаємовідносин з ТОВ "Придніпровський метизний завод" та ТОВ "Компанія "Софтранс" і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Податкові повідомлення-рішення від 05.09.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_4, № НОМЕР_3, № НОМЕР_5 залишено без змін.

На підставі акту перевірки № 88/21-22-14-01/32702078 та рішення ДФС України про розгляд скарги від 17.11.2016 року № 247770/6/99-99-11-01-15 ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.12.2016 року № НОМЕР_6.

Щодо прийнятих податкових повідомлень-рішень від 05.09.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 суд зазначає таке: штрафні санкції, визначені цими податковими-повідомленнями рішеннями, застосовані за порушення пп.163.1.1, пп. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України за неутримання військового збору з доходу від надання майна в оренду та пасивного доходу (відсотки по облігаціям) подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків та несвоєчасну сплату до бюджету сум утриманого податку з доходів фізичних осіб з нарахованої заробітної плати.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платником податку з доходів фізичних осіб є фізичні особи-резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з врахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Підпунктом 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 ПК України до бази оподаткування включаються пасивні доходи (крім визначених у пп. 165.1.41 п. 165.1 ст. 165 цього Кодексу), доходи виграшів, призів.

Отже, суд приходить до висновку, що податковий агент на зазначених контролюючим органом підставах пп. 164.2.5, пп. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 ПК України не повинен включати суми доходів у вигляді відсотків по облігаціях до складу оподаткованого доходу фізичних осіб.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.09.2016 року, суд зазначає наступне: дане податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом за несвоєчасно сплачений податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 54.1, п. 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно з пп. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Суми податку з доходів фізичних осіб перераховані до бюджету одночасно із виплатою заробітної плати, що також підтверджується платіжними дорученнями на перерахування вказаного податку до бюджету в день виплати заробітної плати.

Крім того, судом встановлено, що 24.12.2014р. ухвалою Господарського суду Херсонської області порушено провадження у справі про банкрутство щодо ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та заборонено органам, які здійснюють примусове виконання рішень та провадять окремі виконавчі дії (органам стягнення) здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги до публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", заборонено боржнику виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Відповідно до п.1. ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків та зборів (обовязкових платежів). Пунктом 2 встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (пеня, штраф), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Судом встановлено, Головне управління ДФС у Херсонській області не зверталося до господарського суду, розпорядника майна та боржника з заявою про приєднання кредиторських вимог до справи про банкрутство з податку на доходи фізичних осіб, в тому числі і стягнення штрафних санкцій та пені, тому висновки щодо встановленого порушення пп. 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України та нарахування пені за порушення строків сплати податку на доходи фізичних осіб є безпідставними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до позивача безпідставно застосовано штрафні санкції відповідно до ст. 126, 127, пп.129.1.3. п.129.1., п.129.4. ст.129 Податкового кодексу України, якими передбачено накладення штрафу та пені за ненарахування, неутримання та несплату (неперерахування) податків, тому винесене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.09.2016 року є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 05.09.2016 року суд зазначає наступне: відповідно до акту перевірки № 88/21-22-14-01/32702078 від 19.08.2016 року, перевіркою дотримання обовязків щодо подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлено несвоєчасне надання податкової декларації за 2015 рік до контролюючого органу за місцезнаходженням обєкта оподаткування, граничний термін надання 19.02.2015 р., фактично надана до Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (Білозерське відділення) 20.02.2015 р. На порушення вимог пп. 266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) ПАТ "ТБК" несвоєчасно надано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік.

У податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_5 від 05.09.2016 зазначено код бюджетної класифікації - 18010100. Відповідно до Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Мінфіну від 14.01.2011 р. №11 із змінами та доповненнями від 05.02.2016р. за кодом бюджетної класифікації - 18010100, сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

ПАТ "ТБК" сплачує податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації - 18010400.

Таким чином, дане податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_5 від 05.09.2016р. винесене за невірною бюджетною класифікацією та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 05.09.2016 року суду зазначає наступне: перевіркою повноти визначення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 01.01.2014 по 31.03.2016 встановлено заниження на загальну суму 372 887,97грн., у т.ч. за:

за 9 місяць 2014 року - 11663,76 грн.;

за 2015 рік - 265929,93 грн.;

за 3 місяці 2016 року - 95294,28 грн.

Відповідно до акту перевірки ПАТ "ТБК" звітувало щодо орендної плати за землю за 2015-2016 рік до податкової інспекції не враховуючи рішення Херсонської міської ради №1238 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Херсона" від 22.11.2013 р., яка є чинною починаючи з 01.01.2015р.

При встановлені даного порушення контролюючим органом не враховано те, що у 2010 р. ТОВ Консалтинговою фірмою "Спектр" на замовлення Херсонської міської ради виготовлено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона. Дана документація отримала позитивний висновок державної експертизи та затверджена рішенням Херсонської міської ради від 31.03.2011р. №178 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона", згідно якого нормативна грошова оцінка земель міста Херсона застосовувалась з 01.06.2011р.

Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 24.01.2012р. по справі № 2-а-6907/11 рішення міської ради від 31.03.2011 № 178 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона" визнано нечинним з причин ненадання Херсонською міською радою доказів наявності аналізу регуляторного впливу щодо оскаржуваного рішення та факту оприлюднення проекту регуляторного акту.

22 листопада 2013р. Херсонською міською радою прийнято рішення №1238 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона", згідно якого технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона, розроблена ТОВ Консалтингова фірма "Спектр" в 2010 р., вступає в дію з 01.01.2015р.

10 грудня 2014 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду по справі № 821/3064/14 (набрання законної сили 10.12.2014р.) та 10.08.2016 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду по справі № 821/299/16 (набрання законної сили 10.08.2016 року) визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської міської ради №1238 від 22.11.2013р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона".

Оскільки рішення Херсонської міської ради №1238 від 22.11.2013р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона", на підставі якого контролюючим органом встановлено заниження на загальну суму 372887,97 грн. скасоване у судовому порядку, тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 05.09.2016 року підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 02.12.2016 року суд зазначає наступне: на підставі акту перевірки від 19.08.2016 року № 88/21-22-14-01/32702078 та рішення ДФС України про розгляд скарг від 17.11.2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 02.12.2016 року, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 185029,50 грн., із них за основним платежем збільшення у сумі 123353,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 61676,50 грн.

Відповідно до висновків контролюючого органу сума безнадійної кредиторської заборгованості по взаєморахункам з ТОВ "Ліа Компані", що самостійно визнана платником податку у 2014 безнадійною та віднесена до складу інших доходів при визначені податку на прибуток, що підтверджується декларацією з податку на прибуток за 2014 рік по рядку 03.25 додатку ІД у сумі 647175,00 грн., у тому числі ПДВ 107863 грн., підлягає коригуванню на суму податкового кредиту при обчислені податку на додану вартість за червень 2014 року.

У звязку з тим, що позивачем таке коригування не було здійснено самостійно, відповідач зазначає, що позивачем порушено приписи п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до оборотно-сальдових відомостей у обліку позивача по рахунку 631 "Рахунки з вітчизняними постачальниками" рахується на момент перевірки кредиторська заборгованість по ТОВ "Фірма ТМА" у сумі 92940,00 грн., у т.ч. 15490,00 грн. ПДВ.

Судом встановлено, що у 2014 році кредиторську заборгованість по взаєморахункам з ТОВ "Ліа Компані" у сумі 647175,00 грн., у тому числі ПДВ 107863 грн., позивачем визнано безнадійною відповідно до протоколу дирекції від 16.04.2014р.

16 червня 2014року ПАТ "ТБК" списало прострочену кредиторську заборгованість по ТОВ "Ліа Компані" в розмірі 647175,08 грн., у зв'язку з ліквідацією та скасування державної реєстрації ТОВ "Ліа Компані". Прострочена кредиторська заборгованість виникла на підставі наступного: 01 жовтня 2012року між приватним підприємством "Джевел Стайл" (Первісний кредитор), ТОВ "Ліа Компані" (Новий кредитор) та ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (Боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 01102012-2.

Відповідно до п.1. вказаного договору Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності із Договором відступлення права вимоги № 31102010-2 від 31.10.2010р. укладеного між Первісним кредитором та ЗАТ "Таврійська будівельна компанія".

Відповідно до п.2. даного Договору Новий кредитор набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов'язків за Основним договором в розмірі 62330,80 грн., що виникло на підставі Основного договору.

Всю суму списаної кредиторської заборгованості ТОВ "Ліа Компані" включено до доходів в 2014 році в розмірі 647175,00 грн. в т.ч. ПДВ 107863,00грн., про що зазначено в акті перевірки.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України, позивач включив цю суму до складу інших доходів при визначені податку на прибуток, що підтверджується декларацією з податку на прибуток за 2014 рік по рядку 03.25 додатку ІД.

Підпунктом "а" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до пп.14.1.202 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України визначено, що продаж (реалізація) товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Відповідно до пп.14.1.11 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безнадійною заборгованістю зокрема, заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності.

Частиною 3 пп.14.1.257 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України до доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються суми безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до пп. 14.1.13 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України під безоплатно наданими товарами, роботами, послугами розуміються товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Щодо віднесення операції із списання заборгованості до операції з безоплатно наданих товарів/послуг, поняття "безоплатно надані товари, роботи, послуги" визначено підпунктом 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Кодексу. Так, відповідно до зазначеної норми безоплатно наданими вважаються товари, що надані згідно з договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення. Роботи (послуги) вважаються наданими безоплатно у разі, якщо не висовуються вимоги щодо компенсації їх вартості.

Крім того, стаття 192 Податкового кодексу України "Особливості значення бази оподаткування окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту)" стосується випадків, коли сторони здійснюють будь-яку зміну суми компенсації вартості товарів/послуг, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

Дана норма не регулює операції визнання заборгованості безнадійною, оскільки при визнанні заборгованості безнадійною не відбувається зміна компенсації за товари/послуги та у продавця не виникає обовязку виписати покупцю розрахунок коригування з наступним зменшенням у продавця податкових зобов'язань та зменшенням у покупця податкового кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги відповідача про коригування податкового кредиту, без встановленого порядку у податковому законодавстві незаконні.

Аналогічна правова позиція викладена у ухвалі ВАСУ від 19.04.2016 р. № К/800/51839/15, постанові ВАСУ від 01.12.2015 р. № К/800/7870/15 та постановах Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015 р. № 804/16061/14, від 29.01.2015 р. № 804/1575/14 і від 11.2014 р. № 804/17159/14.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Фірма ТМА" суд зазначає наступне: 20 липня 2011 року між ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (далі - Замовник) та ТОВ Фірмою "ТМА" (Виконавець) укладено договір № 183 про надання інжинірингових послуг.

Відповідно до п.1.1 Договору Замовник доручив, а Виконавець зобовязався надати інжинірингові послуги, згідно затвердженого Сторонами Технічного завдання на науково - технічну продукцію.

Технічним завданням на науково - технічну продукцію Виконавець зобовязався "Розробити і упровадити енергозберігаючий спосіб випалення вапняку в шахтній печі № 3 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" з використанням твердого палива сортового вугілля марки "А" замість природного газу з використанням системи автоматичного управління процесом випалення.

20 липня 2011 року між ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (далі - Покупець) та ТОВ Фірмою "ТМА" (Постачальник) укладено договір № 184 про поставку технологічного обладнання для технічного переоснащення вапняково - випалювальної печі № 3 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (віброживильників вапняку та палива, ваги - дозатори палива, ваги шихти, завантажувальний пристрій, обладнання АСУ ТП).

02 липня 2013 року ТОВ Фірма "ТМА" направило ПАТ "Таврійська будівельна компанія" претензію про повернення суми боргу за надані інжинірингові послуги за договором № 183 на суму 92940,00 грн.

11 серпня 2013 року ПАТ "Таврійська будівельна компанія" направила відповідь на претензію № 112 від 19.02.2013 року, про погодження з заборгованістю за договором надання інжинірингових послуг №183 від 20.07.2011р. та запропонувало:

- зарахувати заборгованість ПАТ "ТБК" в розмірі 92940,00 грн. в рахунок нанесених збитків у зв'язку з поставкою ТОВ Фірмою "ТМА" неякісного обладнання та неякісними виконаннями робіт за договорами № 183 та № 184;

- відстрочити строк погашення заборгованості на час вирішення питання щодо зарахування заборгованості до 01.01.2014року.

01 вересня 2013 року ТОВ Фірмою "ТМА" направило відповідь ПАТ "ТБК" з пропозицією провести експертизу нанесених збитків та погодження відстрочення строку погашення заборгованості за договором надання інжинірингових послуг № 183 від 20.07.2011 р. в розмірі 92940,00 грн. до 01.01.2014року.

16.09.2013 року між ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та ТОВ Фірмою "ТМА" укладено угоду, згідно з якою ПАТ "ТБК" визнано суму заборгованості перед ТОВ "Фірмою ТМА" в розмірі 2940,00 грн. та погоджено відстрочення строку погашення такої заборгованості до 01.01.14 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності за зобов'язаннями позивача перед вказаними контрагентами був перерваний та розпочався заново після 16.09.2013р.

Крім цього, як зазначено в акті перевірки, ПАТ "ТБК" до складу інших доходів не віднесено суми кредиторської заборгованості перед іншими платниками податків, що не стягнуті після закінчення строку позовної давності, які вважаються безповоротною фінансовою допомогою та згідно пп. 135.5.4 ПК України включаються до складу інших доходів.

Згідно пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до тверджень податкового органу строк позовної давності минув щодо наступних кредиторів позивача, а саме: ТОВ "Фірма ТМА" на загальну суму 740115,00 грн. в т.ч. ПДВ 123353,00грн.

Контролюючим органом при нарахуванні штрафної санкції у розмірі 50% за даним спірним податковим - рішенням не було враховано те, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.12.2014 року по справі № 923/1804/14 було порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (не нараховується неустойка - штраф, пеня, не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється збіг позовної давності на період дії мораторію.

Таким чином, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняє перебіг позовної давності на період дії мораторію та нарахування штрафу за невиконання або неналежне виконання зобовязань, у відповідності до ст. 19 Закону України "Про відновлення неспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Суд не погоджується з запереченнями відповідача, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не було доведено правомірність прийнятих ним оскаржуваних рішень, тому суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом скасування спірних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до ч. 1. ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 31144,95 грн. із них за податковим зобов'язанням 378,90 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 27282,09 грн. та пені 3483,96 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 1676145,27 грн. із них за податковим зобов'язанням 0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 1247836,82 грн. та пені 428308,45 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено о суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 466109,96 грн., із них за податковим зобов'язанням 372887,97 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 93221,99 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 05.09.2016р., відповідно до якого визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 510,00 грн. із них за податковим зобов'язанням 0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 05.09.2016р., відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в розмірі 1020,00 грн. із них за податковим зобов'язанням 0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 02.12.2016 відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 185029,50 грн., із них за основним платежем збільшення у сумі 123353,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 61676,50 грн.

Присудити публічному акціонерному товариству "Таврійська будівельна компанія" судові витрати у розмірі 32623 ( тридцять дві тисячі шістсот двадцять три ) грн. 87 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 березня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.1