Справа № 266/203/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Д'яченко Д.О.
Суддя-доповідач - Гайдар Андрій Володимирович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року справа №266/203/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Ханової Р.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2017 р. у справі № 266/203/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора незаконними та визнання постанови АР № 334192 протиправної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти БУПП м.Маріуполя, ДПП, лейтенанта Самойлова І.А. про скасування постанови серії АР № 334192 про адміністративне правопорушення. Просив суд визнати дії інспектора 4 роти БУПП м.Маріуполя, ДПП, лейтенанта Самойлова І.А. щодо складання постанови серії АР № 334192 від 07 січня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, незаконними; визнати постанову серії № 334192 від 07 січня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити. (арк.справи 2-4)

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково, в наслідок чого постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 334192 від 07.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у відношенні ОСОБА_3 закрито, та звільнено останнього від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням.(арк.справи 23-25)

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом перевищено повноваження при розгляді справи, оскільки до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення. (арк.справи 27-31)

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України з огляду на те, що жодна з осіб, які беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання. За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Управлінням патрульної поліції в м.Маріуполі відносно ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 334192 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.8.10 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (арк.справи 5)

В постанові зазначено, що 07 січня 2017 року о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Citroen C2» номерний знак НОМЕР_1 на перехресті проспекту Будівельників-вулиці Бахчиванджи при увімкнутому забороняючому сигналу світлофору не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки», чим порушив п.п. 8.10 ПДР України. (арк.справи 5)

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Факт вчинення позивачем порушення п.п. 8.10 Правил дорожнього руху України не є спірним при апеляційному перегляді, з урахуванням апеляційної скарги відповідача.

Спірним у справі є наявність (відсутність) у суду повноважень щодо звільнення порушника від адміністративної відповідальності при розгляді в порядку КАС України справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, скасовуючи постанову відповідача серії АР № 334192 від 07.01.2017 в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень та закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_3, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням, керувався нормами ст.ст.22 та 293 КУпАП та виходив з того, що позивач не довів та не надав суду доказів відсутності в його діях порушення правил дорожнього руху, проте при цьому відповідач також не надав докази, що під час винесення постанови не були прийняті до уваги загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення та обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За приписами ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122 КАС України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, органи Національної поліції повноважні вирішувати справи за ч.1 ст.122 КАС України.

Статтею 162 КАС визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що суд при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства повинен керуватися нормами ст.162 КАС України.

Вивченням змісту статті 162 встановлено, що її положення не містять таких повноважень суду при вирішенні справи в порядку КАС України, як скасування постанови із закриттям справи у зв'язку зі звільненням порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення в порядку КУпАП.

Отже суд, розглядаючи справу в порядку КАС України, не наділений повноваженнями щодо вирішення питань звільнення порушника від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення чи звільнення особи від адміністративної відповідальності, а лише перевіряється законність такого рішення, за наслідками чого суд може визнати незаконними та скасувати це рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує посилання відповідача на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, оскільки, змінивши постанову у справі про адміністративне правопорушення та звільнивши ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження суб'єкта владних повноважень (відповідача), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення та право прийняти одне з кількох юридично допустимих рішень.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суди не уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, а тому суд першої інстанції не міг застосовувати ст.22 КУпАП для звільнення позивача від відповідальності, оскільки це відноситься до компетенції уповноваженого на це органу в даній категорії справ, яким відповідно до ст.222 КУпАП є Національна поліція.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволені позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 334192 від 07.01.2017 року та закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції неправильно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову повністю.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову повністю.

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195,197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2017 року у справі № 266/203/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

Р.Ф.Ханова