Справа № 674/1813/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1813/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

21 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50 %, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Відповідно до постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи та відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 та довідкою МСЕК серії МСЕ № 221271.

15 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації з заявою про перерахунок та виплату належної йому компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами, як інваліду-ліквідатору ЧАЄС, відповідно до ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом № 534/01-18/2016 від 19.12.2016 управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації повідомило позивача про те, що грошова компенсація продуктів харчування призначена ОСОБА_2 відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України від 25.01.2016 року № 42 "Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2016 рік".

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільги передбачені п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а компенсування відповідачем вартості продуктів харчування всупереч вимогам законодавства у неповному розмірі є протиправним.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Фізіологічні (медичні) норми забезпечення продуктами харчування розроблені Міністерством охорони здоров'я України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Додаток № 4 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258).

При цьому, безпосередньо Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлено орган, на який покладено визначення розміру компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади.

Водночас, статтею 62 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Так, 20.09.2005 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 936 "Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Постанова № 936).

Згідно з пунктом 9 Постанови № 936 Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські держадміністрації визначають щороку до 20 січня на поточний рік щомісячний розмір грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону в розмірах, визначених за нормами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258, для громадян, які належать до першої та другої категорії постраждалих, та цін на продукти, що склалися в регіоні за попередні три місяці, з урахуванням вимог статті 51 Бюджетного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 "По внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пункту 9 Постанови № 936 внесено зміни, згідно з якими пункт 9 викладено в новій редакції: "Мінпраці в десятиденний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258, і даних Держкомстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, визначає в розрізі Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, віднесених до категорій 1 і 2, потерпілих дітей у разі захворювання кровотворних органів (гострі лейкози), щитовидної залози (аденома, рак), на злоякісні пухлини, а також для батьків потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та шкільні заклади і не забезпечуються продуктами харчування".

У зв'язку з цим функції з визначення розміру грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" покладено на Міністерство праці та соціальної політики України.

Відповідно до наказу Міністерства Соціальної Політики України від 25.01.2016 № 42 "Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2016 рік" для осіб віднесених до 1-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір суми компенсації у 2016 році становить 391.8 грн.

Колегія суддів зазначає, що на час звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про перерахунок та виплату належної йому компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами, як інваліду-ліквідатору ЧАЄС, відповідно до ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", положеннями чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, передбачено виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 391,80 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що оскільки розмір суми компенсації у 2016 році визначено наказом Міністерства Соціальної Політики України від 25.01.2016 № 42 "Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2016 рік", відповідач правомірно виплачував ОСОБА_2 грошову компенсації вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 391,80 грн щомісячно.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов'язання управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області здійснити перерахунок та виплатити позивачу компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50 %, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26.06.2016 року з урахуванням проведених виплат.

Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи позивача про невиконання відповідачем постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2014 року у справі № 674/170/14-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, з огляду на таке.

Відповідно до постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2014 року зобов'язано управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50 %, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 серпня 2013 року з урахуванням проведених виплат.

Водночас, колегія суддів зазначає, що станом на час виникнення спірних правовідносин по суті заявлених позовних вимог порядок надання компенсацій та пільг, встановлених п. 14 ст. 20 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не змінено, проте, на виконання вказаних положень закону, прийнято наказ Міністерства Соціальної Політики України від 25.01.2016 № 42 "Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2016 рік", відповідно до якого змінено розмір суми компенсації у 2016 році.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.