Справа № 344/16488/16-а,2-а/344/941/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року №876/1198/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі УПФ) в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового відношення при перерахунку пенсії на виконання рішення суду; зобовязати УПФ при виконанні постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2015 року (далі Постанова) перерахувати та виплачувати пенсію із застосуванням показника у розмірі 88% від суми заробітної плати, з дати зазначеної у Постанові, тобто з 17.11.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконуючи рішення суду відповідач безпідставно здійснив перерахунок пенсії із застосування відсоткового відношення, що діяв на дату такого перерахунку, який є значно меншим ніж той з розрахунку якого їй призначалась пенсія.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року у справі №344/16488/16 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права на перерахунок пенсії, а такий момент в даних правовідносинах виник за рішенням суду з визначеною датою проведення перерахунку, тобто 17.11.2014.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити частково з таких міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такі висновки суду є вірними, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що починаючи з листопада 2010 року позивач перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію, яка їй призначено відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі Закон №3723-XII) у розмірі 88% від суми заробітної плати.

Проте при призначенні їй пенсії відповідач безпідставно не включив до розрахунку в заробіток, з якого визначається пенсія суми допомоги на оздоровлення та на соціально побутові потреби, премій до ювілейних дат та свят. На підставі цього ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Постановою у справі №344/5614/15-а (а.с.7-10), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року, позов задоволено та зобовязано УПФ здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням вищенаведених виплат починаючи з 17.11.2014.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до рішення суду.

УПФ 02.12.2016 листом №421/П-15 повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії на виконання Постанови проведений з 17.11.2014 у розмірі 70% від заробітку (а.с.11).

Таке рішення відповідача було мотивовано тим, що оскільки рішенням суду вирішувалось питання не самого відсоткового співвідношення при перерахунку пенсії, а зарахування відповідних додаткових виплат, то перерахунок необхідно проводити з врахуванням умов ст.37 Закону №3723-XII, в редакції, що діяла на дату з якої проводився перерахунок пенсії на виконання рішення суду, тобто в розмірі 70% від заробітку, а не 88% як при призначенні пенсії.

Не погоджуючись із такою позицією відповідача позивач звернулась до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

В подальшому дана норма статті, змінювалася (зменшувався відсоток від заробітку), однак при цьому потрібно зазначити те, що вона стосувалась призначення, а не перерахунку пенсій.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є ст.37-1 вказаного Закону.

За правилами ч.1 цієї статті у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ч.2 ст.37-1 Закону №3723-XII).

Відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства України процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом, підставами і механізмом їх проведення.

В даному випадку, у справі, що розглядається, перерахунок пенсії ОСОБА_1 проводився не на підставі ст.37-1 Закону №3723-XII, а за судовим рішенням у зв'язку із захистом позивачем свого права щодо невірного нарахування пенсії, до якої не було помилково включено певних складових її заробітної плати. Тобто предметом спору щодо перерахування пенсії у попередній і цій справах є неправильний (помилковий) розрахунок пенсії при її призначенні і нарахуванні, а не випадки здійснення перерахунку правильно призначеної пенсії, згідно ст.37-1 Закону №3723-XII .

Відтак, судове рішення стосувалося виключно складових заробітної плати, які б мали бути враховані при призначенні (розрахунку) позивачу пенсії, і не стосувалось відсоткового відношення (розмір) заробітної плати, з якого призначається пенсія державним службовцям.

Враховуючи те, що пенсія позивача була призначена з розрахунку 88% від заробітної плати, то і відповідно відповідач повинен був провести перерахунок з застосуванням діючого розміру на час призначення такої пенсії.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. У відповідності до частин 1, 3, 6 ст.94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Позивач заявляла дві позовні вимоги немайнового характеру, судом першої інстанції позов задоволено та стягнуто з Державного бюджету України суму сплаченого позивачем судового збору за подання позову (судовий збір 551,20грн), хоча такі необхідно було стягнути з бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень. Отже, постанова суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні. Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 201, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути із управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок сплаченого судового збору.

В решті постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін