Справа № 379/364/17
Суддя: Потеряйко С. А.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/364/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.

за участю секретаря: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща

справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.03.2017 року звернувся до суду з даним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просить суд скасувати постанову від 17.02.2017 року головного державного виконавця вказаного відділу ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 53433666.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою вказаного державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження від 17.02.2017 № 53433666 на підставі виконавчого листа № 379/7/17, виданого 30.01.2017 Таращанським районним судом Київської області про зобовязання УПФУ у Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), на у мовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, а саме з останньої дати перерахунку пенсії позивача в 2015 році, починаючи з 26.08.2016.

Відповідно до повідомлення УПФУ у Таращанському районі від 06.03.2017 р. рішення суду виконане та проведено перерахунок пенсії. Також повідомлено про те, що даний перерахунок пенсії буде виплачено в повному обсязі 19.03.2017 року.

На підтвердження було надіслано копію розпорядження управління від 31.01.2017 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, Конституцією України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішень, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 26 Закону державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 6. ч. 4 ст. 26 Закону за рішення немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, про що й було зазначено в п. 2 постанови про ВП № 53433666.

Разом з тим в резолютивній частині постанови від 17.02.2017 року ВП № 53433666 в пункті 3 зазначено: стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 гривень.

Відповідно ч. 3 ст. 27 Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно цього Закону. Таким чином, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення. Згідно з приписами статті 48 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

З моменту винесення оскаржуваної постанови від 17.02.2017 року і до дати погашення управлінням заборгованості доплати до пенсії за рішенням суду ОСОБА_3 у повному обсязі 08.03.2017 року, дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, передбачені статтею 48 Закону, державним виконавцем не вчинялися. А отже для стягнення виконавчого збору з боржника державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову.

Разом з тим постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 17.02.2017 року, а ч. 1 ст. 28 Закону передбачено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53433666 надійшла на адресу управління 01.03.2017 року, що є прямим порушенням даного Закону відповідачем. Також слід зазначити, що управлінням в добровільному порядку (до відкриття виконавчого провадження) було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховані кошти за рішенням суду були включені в виплатні відомості на березень місяць.

В судове засідання представник позивача не зявився, був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, заперечень на позов до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч. 3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Як встановлено по справі, постановою Таращанського районного суду Київської області від 30.01.2017 року по справі № 379/7/17 було зобовязано УПФУ у Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), на у мовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, а саме з останньої дати перерахунку пенсії позивача в 2015 році, починаючи з 26.08.2016. Вказану постанову у межах суми стягнення за один місяць було допущено до негайного виконання.

17.02.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53433666 щодо примусового виконання виконавчого листа по вказаній вище справі з наданням строку на добровільне виконання протягом десяти робочих днів, яка надійшла на адресу УПФУ у Таращанському районі Київської області 01.03.2016 року. Крім того, в резолютивній частині постанови від 17.02.2017 року ВП № 53433666 в пункті 3 зазначено: стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 гривень.

Все наведене стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження та копією листа відповідача від 17.02.2016 року про направлення цієї постанови на адресу боржника, на якому міститься відбиток штампу реєстрації вхідної кореспонденції із зазначенням дати надходження 01.03.2017 р.

В судовому засіданні також встановлено, що розпорядженням № 132815 від 31.01.2017 року на виконання вказаного вище рішення суду ОСОБА_2 проведено УПФУ у Таращанському районі Київської області перерахунок пенсії, щомісячний розмір пенсії становить 2805,42 грн., що стверджується копією розпорядження про перерахунок пенсії та копією виплатного протоколу від 09.02.2017 року, в якому зазначено спосіб виплати пенсії, та яку стягувач отримав 19.03.2017 року.

Листом від 06.03.2017 року за № 1189/09 УПФУ у Таращанському районі Київської області повідомило державного виконавця про добровільне виконання судового рішення, надіславши також на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області копію розпорядження про перерахунок пенсії.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

За змістом статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та обєктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Як встановлено судом і вказано вище, постанову Таращанського районного суду Київської області по справі № 379/7/17 від 30.01.2017 року, якою було зобовязано УПФУ у Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), на у мовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, а саме з останньої дати перерахунку пенсії позивача в 2015 році, починаючи з 26.08.2016, боржником було виконано добровільно ще до одержання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки вказану постанову у межах суми стягнення за один місяць було допущено до негайного виконання, а тому стягнення виконавчого збору за виконавчим документом, що підлягає негайному виконанню протирічить вимогам пункту 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вказано, що виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що у виконавчому провадженні ВП № 53433666 відсутній факт примусового стягнення суми боргу з боржника; під час розгляду справи відповідачем не надано доказів вжиття заходів примусового виконання рішення та вчинення відповідних виконавчих дій.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача від 17.02.2017 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 грн. підлягає скасуванню.

Щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2017 року в цілому, як того просить позивач, то з наведених вище правових норм вбачається, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 379/7/17, виданого 30.01.2017 Таращанським районним судом Київської області, діяв в межах та в спосіб передбачений Законом. Державний виконавець на час відкриття виконавчого провадження не був проінформований щодо добровільного виконання рішення суду і не мав можливостей переконатися в цьому, оскільки до відкриття виконавчого провадження державний виконавець не має підстав робити запити та проводити будь-які виконавчі дії по виконанню виконавчого документу, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 18, 70, 99, 103, 159-163, 181, 185, 186 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 17 лютого 2017 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 грн. у виконавчому провадженні ВП № 53433666.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

ГоловуючийОСОБА_4