Справа № 826/4055/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 березня 2017 року письмове провадження № 826/4055/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправною та скасування вимоги від 22.10.2015р.,

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №10993-23 від 22.10.2015р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, відповідачем у порушення норм податкового законодавства України, винесена протиправна податкова вимога про сплату податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням з транспортного податку з фізичних осіб, оскільки податковий борг, який виник на підставі податкового повідомлення - рішення від 22.10.2015р. №10993-23, не був узгодженим.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача через канцелярію суду подав письмові заперечення відповідно до яких проти задоволення позову заперечує.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

22 жовтня 2015 року відповідачем винесено податкову вимогу №10993-23, якою повідомлено, що станом на 21.10.2015р. сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями з транспортного податку з фізичних осіб становить 25000,00грн.

Як вбачається з письмових пояснень відповідача, сума податкового боргу позивача виникла на підставі податкового повідомлення - рішення від 22.10.2015р. №10993-23 про нарахування позивачу транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00грн.

Не погоджуючись з податковою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 56.12 статті 56 ПК України якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

Відповідно до абз. 2 п.п. 56.17.5 статті 56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно з п. 56.17.1 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача сума податкового боргу позивача у розмірі 25000,00грн. виникла на підставі узгодженого податкового повідомлення - рішення від 22.10.2015р. №10993-23.

Однак, як зазначає позивач, ним податкове повідомлення - рішення від 22.10.2015р. №10993-23 про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00грн. не було отримано.

Представником відповідача до матеріалів справи не було надано вказаного податкового повідомлення - рішення, а також доказів його відправлення та отримання позивачем.

У той же час, суд звертає увагу на те, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві 22.10.2015р. було прийнято оскаржувану податкову вимогу №10993-23, тобто, в один день з податковим повідомленням - рішенням від 22.10.2015р. №10993-23.

Таким чином, сума податкового боргу у розмірі 25000,00грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення - рішення від 22.10.2015р. №10993-23 не може вважатися узгодженою станом на 21.10.2015р., як то зазначено в податковій вимозі від 22.10.2015р. №10993-23.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1.

З урахуванням ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №10993-23 від 22.10.2015р. прийняту ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня, 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій