Справа № 752/4048/17
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/4048/17
Провадження №: 2-а/752/210/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до ОСОБА_1 про продовження строку затримання

встановив:

24.02.2017 року Голосіївський РВ ГУ ДМС України в м. Києві звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що відповідач незаконно перетнув державний кордон України та перебуває на території України, з метою подальшого виїзду до країн Європи. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року задоволено адміністративний позов Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, затримано громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, на строк, який не може перевищувати шести місяців, надано дозвіл на примусове видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України, на підставі п. 5 ч. 2 ст.256 КАС України постанову допущено до негайного виконання. На виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року, громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України. Голосіївський РВ ГУ ДМС України в м. Києві неодноразово звертався до Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні з метою оформлення свідоцтва про повернення на Батьківщину іноземця та звільнення його від консульського збору, оскільки останній знаходиться без документів на підставі яких його можливо видворити з території України. Однак, відповідь з посольства не надходила. За правилами ч. 7 ст. 183-7 КАС України просили продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з відсутністю співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержанням інформації з країни громадянської належності іноземця, особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України.

Представник Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві у судовому засіданні відсутня, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що адміністративний позов підтримує у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних.

Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року задоволено адміністративний позов Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, затримано громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, на строк. який не може перевищувати шести місяців, надано дозвіл на примусове видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України, на підставі п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України постанову допущено до негайного виконання.

За правилами ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України; іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

На виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року, громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, про що у встановлений законом строк повідомлено прокурора Київської місцевої прокуратури № 1.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем зазначено, що Голосіївський РВ ГУ ДМС України в м. Києві неодноразово звертався до Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні з метою оформлення свідоцтва про повернення на Батьківщину іноземця та звільнення його від консульського збору, оскільки останній знаходиться без документів на підставі яких його було б можливо видворити з території України.

Однак, станом на день звернення до суду з адміністративним позовом, відповідь з Посольства Ісламської Республіки Пакистан не надходила.

Відповідно до ч. 7 ст. 183-7 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Голосіївським РВ ГУ ДМС України в м. Києві в обґрунтування заявлених до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 вимог про продовження строку затримання зазначено, що підставою для продовження зазначеного строку є відсутність співпраці з боку громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 під час процедури його ідентифікації та неодержанням інформації з країни громадянської належності останнього чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Так, судом встановлено, що Голосіївський РВ ГУ ДМС України в м. Києві на виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року щодо примусового видворення з України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1, 25.11.2016 року звертався до Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні за сприянням у вирішенні питання щодо оформлення свідоцтва про повернення на Батьківщину та допомоги в придбанні авіаквитків для ОСОБА_1.

Однак, станом на час звернення до суду з позовом про продовження строку затримання, Посольство Ісламської Республіки Пакистан на звернення Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві не відреагувало.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини невиконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року є поважними, а тому адміністративний позов Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 вимог ОСОБА_1 про продовження строку затримання підлягає задоволенню судом у повному обсязі .

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

адміністративний позов Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до ОСОБА_1 про продовження строку затримання, задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на три місяці.

Постанову про продовження строку затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на три місяці, який тимчасово утримується в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України звернути до негайного виконання.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Голосіївський районний суд м. Києва з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та в порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безспосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Плахотнюк К.Г.