Справа № 822/679/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/679/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Білогірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Білогірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в якому просить: зобов'язати Білогірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) ОСОБА_5 №11 від 13 квітня 1951 року, а саме внести зміни в національність матері - (ОСОБА_4) - виправивши з "українка" на "полька".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до виписки погосподарської книги №1 та №25 Білогірської сільської ради батьки матері позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за національністю є поляки.

Зважаючи на вказані обставини позивач зазначає, що має бажання відновити свою національність чисто з духовних міркувань. В зв'язку з чим виникла необхідність у внесенні змін в документи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась. Подала до суду лист в якому просила розгляд справи проводити у відсутності представника. Проти внесення змін до актового запису не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, врахувавши позицію відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з метою внесення змін до актового запису про народження №11 від 13 квітня 1951 року ОСОБА_3 звернулась до Білогірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області із заявою про внесення змін, а саме внести зміни в національність матері - (ОСОБА_4) - виправивши з "українка" на "полька".

07 грудня 2016 року висновком №23/02.2-05.06-81 ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви у зв'язку з тим, що відсутні підтверджуючі документи, які свідчили б, що національність матері полька.

Позивач не погодившись із таким рішенням відповідача, звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами п. п. 1.7 та 1.15 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно п. 2.12. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження етнічного походження своєї матері позивач посилається на виписки погосподарських книг №1 та №25 Білогірської сільської ради де батьки матері позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за національністю є поляки, водночас позивач не вказує на помилку, допущену відповідачем при складанні актового запису про народження до якого позивач просить внести зміни, а аргументує свій позов лише бажанням відновити свою національність чисто із духовних міркувань.

Крім цього, позивачем не надано суду жодного документу в якому б було зазначено національність її матері полька, а матеріали справи не містять належних та обґрунтованих доказів на підтвердження іншої національності матері позивача ОСОБА_4, аніж зазначена в актовому записі. Більше того, суду не надано доказів того, що ОСОБА_4 за життя до суду з подібним позовом не зверталась, волевиявлення щодо внесення змін відносно своєї національності у відповідних документах не виявляла, інших осіб на такі дії також не уповноважувала, у звязку з чим у суду немає підстав для вирішення заявлених позовних вимог, щодо внесення зміни національності померлої особи, яка за життя не виявляла такого бажання.

Вказана позиція також узгоджується і з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29 вересня 2016 року.

В зв'язку з наведеним, відсутні підстави для зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, оскільки позивачем серед доказів того, що її мати мала національність полька, надано тільки виписки погосподарських книг №1 та №25 Білогірської сільської ради де батьки матері позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Проте вказані виписки не містять даних стосовно національності матері позивача ОСОБА_4 Крім цього, позивачем не було надано суду жодного первинного документу, в якому б було зазначено та підтверджено польську національність її матері.

Разом з цим, суд враховує, що відповідно до розділу 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29 вересня 2016 року, суд перевіряє, чи відповідні рішення прийняті, дії чи бездіяльність вчинені, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення чи вчинення дії. Для встановлення останньої характеристики (обґрунтованості) прийняття рішення та вчинення дій органом державної реєстрації актів цивільного стану щодо відмови внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи адміністративний суд вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення та/або вчинення відповідних дій, передбачених частиною першою статті 22 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Таким чином, подані заявником документи, що були предметом розгляду органом державної реєстрації актів цивільного стану, досліджуються судом як докази у справі, а не як предмет спору. Водночас суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження. У зв'язку з цим вказано на обґрунтовану загальну позицію Вищого адміністративного суду, викладену в ухвалі від 17 березня 2015 року, прийнятій за підсумком касаційного перегляду справи №К/9991/55225/12, відповідно до якої адміністративні суди при розгляді спорів щодо рішень, дій чи бездіяльності органів РАЦС не повинні досліджувати обставини, які підлягають дослідженню в порядку цивільного судочинства, і тому не можуть підміняти собою компетенцію відповідного органу.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження помилкового зазначення відповідачем відомостей щодо національності її матері, а сама ОСОБА_4 за життя не виявляла бажання свого визначення про належність до польської національності, суд вважає, що викладені у позовній заяві обставини є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами, а тому адміністративний позов ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 41, 71, 128, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Білогірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 березня 2017 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1