Справа № 674/181/17
Суддя: Артемчук В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/181/17
Провадження № 2-а/674/19/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Артемчук В.М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до

Управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017р., позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в результаті якої, втратив здоров'я, захворювання, пов'язане з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом- II групи безстроково.

Відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", йому, як інваліду- II групи, була призначена державна щорічна допомога на оздоровлення згідно абзацу другого частини четвертої, статті 48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року № 796 - XII - у розмірі - п'ять мінімальних заробітних плат.

24 січня 2017 року отримав державну щорічну допомогу на оздоровлення за 2017 рік в розмірі 120 гривень, що не відповідає положенням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і позбавило його коштів на оздоровлення.

30 січня 2017 року з письмовою заявою звернувся до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації-(надалі Відповідач) щодо грубого порушення по відношенню до нього положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в якій вимагав провести перерахунок і виплатити щорічну державну допомогу на оздоровлення, яка виплачується інвалідам І і II групи у розмірі - п'ять мінімальних заробітних плат, згідно абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України" Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

06 лютого 2017 року отримав відповідь від відповідача, в якій було відмовлено в перерахунку та виплаті коштів щорічної допомоги на оздоровлення .

Відповідач послався на постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. , яка суперечить ОСОБА_3 України та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та не відповідає і сучасній заробітній платі і сучасним цінам на ліки на медичні обстеження та санаторно-курортне лікування.

Вважає, що дії відповідача є неправомірними і підлягають скасуванню за наступними підставами.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України" Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам І і II групи в розмірі п'ять мінімальних заробітних плат.

У частині другій статті 8 ОСОБА_3 України встановлено вимогу щодо законів України - всі вони приймаються виключно на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй.

Статтею 22 ОСОБА_3 України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, що було здійснено посадовими особами по відношенню до нього, як до громадянина України та інваліда 11-ої групи із 70 % втратою працездатності.

ОСОБА_3 України і будь-якого Закону є нормами за своєю юридичною значимістю вищими за норми підзаконних актів, якими є постанови Кабінету Міністрів України. Гарантоване ОСОБА_3 України право на гідне життя по відношенню до нього порушується відповідачем, який не виконує зазначену вище норму Закону України та надає щорічну допомогу на оздоровлення, неадекватну вимогам часу у розмірі у 120 гривень.

Позивач просить визнати відмову відповідача незаконною та зобовязати відповідача зробити розрахунок ,нарахувати і виплатити йому недораховану суму щорічної допомоги на оздоровлення, яка становить : 3200 грн. (згідно закону України від 21.12.2016 №1801 -VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік") х 5 = 16000 гривень які, він повинен був отримати, але отримав тільки -120 гривень, недоотримана сума становить - 15 880 гривень ,що належить йому відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України" Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та пояснив, що він є інвалідом 2 групи ЧАЕС та потребує допомоги на оздоровлення на яку має право згідно абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року № 796 - XII у розмірі - п'ять мінімальних заробітних плат, однак таку допомогу не отримує і в січні 2017 року отримав тільки 120 грн., які недостатні для оздоровлення при його захворюванні.

Представник відповідача управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, в своїх поясненнях та поданих запереченнях в задоволенні позову просив відмовити. І зокрема зазначив, що у відповідності до ст.19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Так, ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, шо фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно статті 67 Закону, конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Абзацом 3 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у Порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністри. України.

В свою чергу, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 760 «Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян», зокрема п.10 визначено, що щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення:інвалідам І і II групи - 120 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на 1 Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень;учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС З категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 гривень.

25.01.2012 року Конституційний суд України ухвалив рішення № 3- рп/2012, відповідно до якого визначено, що однією із ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного Бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобовязана справедливо та неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати ОСОБА_3 України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомог - принципам пропорційності та справедливості. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний Бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ОСОБА_3 та законів України.

Враховуючи те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС категорії І, інвалід II групи, відповідачем було нараховано та виплачено щорічну одноразову допомогу на оздоровлення у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та на виконання вищезазначеної статті Закону в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 Про щорічнудопомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2017 рік у розмірі 120 грн.

Виходячи з того, що законодавством України врегульовані правовідносини щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст.48 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також що позивач отримував та отримує зазначену виплату в розмірах, встановлених вищезгаданими законодавчими актами Уряду України, то вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що рішенням медико-соціальної експертної комісії позивача ОСОБА_2 визнано інвалідом ІІ групи безстроково внаслідок отримання ним захворювання, повязаного з виконанням обовязку військовослужбовця по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіями довідки МСЕК серії ХМ № 221271 від 21 липня 2010 року та посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №127664 від 12 листопада 2002 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який є інвалідом ІІ групи, має право на отримання щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому, частиною 7 ст. 48 Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Приписи статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції станом на 05.07.2007 року є діючими, та на час спірних правовідносин не зупинялись та не змінювались іншими нормативно-правовими актами.

В січні 2017 року позивач ОСОБА_2 отримав державну щорічну допомогу на оздоровлення за 2017 рік в розмірі 120 гривень, з приводу чого звернувся з письмовою заявою до відповідача про проведення перерахунку даної допомоги у визначеному законом розмірі - пяти мінімальних заробітних плат, тобто про доплату йому 15880 грн. недоотриманих коштів.

Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №121/01-18/2017 від 02.02.2017 року допомогу на оздоровлення за 2017 рік позивачу ОСОБА_2 призначено вірно та виплату проведено в повному обсязі відповідно до постанови КМУ України № 562 від 12 липня 2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року всупереч Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (яким встановлено розмір щорічної допомоги як величину, кратну до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) встановлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

Відповідач при нарахуванні позивачу щорічних виплат на оздоровлення керувався даною постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005 року №562 та виплатив позивачу суму допомоги на оздоровлення в меншому розмірі, ніж це передбачено вищевказаним Законом, у звязку з чим його право підлягає захисту у спосіб, встановлений ОСОБА_3 та чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 19 ОСОБА_3 України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_3 України, Закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 92 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 ОСОБА_3 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет Міністрів України не уповноважений зменшувати встановлені Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у ч.1 ст. 67 зазначеного закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, оскільки відповідно до ч.1 ст. 50 ОСОБА_3 України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звужування підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Як встановлено, одноразова допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн., як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС за 2017 р. виплачена позивачу в січні 2017 року, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008. Таким чином, відповідачем допущена протиправна бездіяльність, що виразилась у недонараховані та невиплаті позивачу разової допомоги на оздоровлення за 2017 рік.

В 2017 році виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС регламентувались Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХII від 28.02.1991 року. Тобто при виплаті спірної допомоги за 2017 рік управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області повинно було керуватися ст. 48 спеціального закону, а саме Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, позивач повинен був отримати щорічну допомогу на оздоровлення за 2017 рік у розмірі 16000 (згідно із розрахунком: 3200 грн. х 5)

Отже, враховуючи що позивачу було сплачено 120,00 грн., виплаті підлягає невиплачена щорічна допомога у розмірі 15880 грн.

Тому відмова відповідача, яка виразилась у не донарахуванні та невиплаті позивачу разової допомоги на оздоровлення за 2017 рік відповідно до ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є незаконною.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного Бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 ОСОБА_3 України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до ОСОБА_3 та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 ОСОБА_3 України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до ОСОБА_3 та законів України.

Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, що кореспондується з положеннями ст.95 ОСОБА_3 України.

Так, з 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2017 році.

Проте, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» не передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім. Зміни, зокрема, до ст.48 Закону в частині визначення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам не вносилися, не делеговано права на встановлення розмірів таких виплат і Кабінету Міністрів України.

Отже, суд дійшов висновку, що застосування відповідачем у 2017 році положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 при нарахувані одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», та не може бути віднесено до реалізації права Кабінету Міністрів України на встановлення розмірів соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахуноккоштів Державного бюджету України, як таке, шо передбачено законом.

Таким чином, враховуючи, що станом на час виникнення спірних правовідносин (лютий 2017 року) дія ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не призупинялась та жодним нормативно-правовим актом не було встановлено інших розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення, ніж ті, що визначені ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає, що у лютому 2017 року нарахування та виплата одноразової допомоги на оздоровлення повинна була здійснюватися у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Право позивача на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки таке право декларовано державою і держава, через створені нею органи, в даному випадку органи управління соціального захисту населення України, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі, а тому суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог позивача щодо визнання незаконною відмову управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області щодо нарахування та невиплаті ОСОБА_2 щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2017 рік у розмірі, передбаченому ст. 48 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії інваліду ІІ групи щорічну разову допомогу на оздоровлення за 2017 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням фактично виплачених сум.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86, 159 КАС України, ст.22 ОСОБА_3 України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною відмову управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області щодо нарахування та невиплаті ОСОБА_2 щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2017 рік у розмірі, передбаченому ст. 48 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії інваліду ІІ групи щорічну разову допомогу на оздоровлення за 2017 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/дпис/ Вірно: Суддя Дунаєвецького райсудуОСОБА_4