Справа № 569/2289/17
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2289/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючого судді Першко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвне спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Єзерського Олександра Олександровича про скасування постанови серії АР №145574 від 02 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Єзерського О.О., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №145574 від 02 лютого 2017 року, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Єзерським О.О. відносно нього та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що він 02 лютого 2017 року о 08 год. 05 хв. керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1, 86 км а/д Київ-Чоп, поза населеним пунктом не ввімкнув фари ближнього світла чи денні ходові вогні та керував автомобілем з незареєстрованим газобалонним обладнанням, протягом 10 днів з моменту встановлення, чим порушив п.п.9.8., 2.9 (в) ПДР України. Вказаних порушень він не вчиняв, оскільки в його автомобілі відсутня система газобалонного обладнання, а інспектор побачивши заглушку в задньому бампері автомобіля помилково встановив наявність такого обладнання. Окрім того, в конструкції транспортного засобу, яким він керував, відсутні денні ходові вогні, а тому перед початком руху ним було ввімкнено ближнє світло фар. При розгляді справи відповідач не роз'яснив його права та обов'язки, не отримав від нього пояснень, не дослідив жодних доказів, не вирішив клопотання про допит свідків, здійснив не вірну кваліфікацію, чим порушив вимоги КУпАП. Зважаючи на відсутність події та складу адміністративного правопорушення вказує, що постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засіданні позивач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення. 10 березня 2017 року позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач явки представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В поданих запереченнях на позовну заяву представник відповідача Яремчук Л.М. просив розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника.

Окрім того, представник відповідача Яремчук Л.М. в поданих запереченнях просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, так як причиною зупинки транспортного засобу, яким керував позивач було те, що позивач керував транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкнених фар ближнього світла чи денних ходових вогнів. Зупинивши транспортний засіб поліцейський повідомив про причину зупинки, на що позивач пояснив, що забув їх увімкнути. Після поверхневої перевірки автомобіля, у відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський виявив газобалонне обладнання та перевіривши реєстраційні документи виявив, що обладнання не зареєстроване у встановленому законом порядку. Патрульний поліцейський роз'яснив позивачу його права та повідомив про початок розгляду справи. Позивач мав можливість ознайомитись на місці із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило, вчинення правопорушення не заперечував. Постанову оголошено позивачу негайно після закінчення розгляду справи, ознайомлено із її змістом та роз'яснено порядок оскарження постанови, та строки сплати штрафу.

Аналогічні пояснення щодо справи надав відповідач в приєднаних до заперечень його письмових поясненнях від 20 березня 2017 року.

Оцінивши повідомлені позивачем та представником відповідача обставини, суд, враховуючи положення частини 6 статті 128 КАС України, визнав за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 лютого 2017 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Єзерським О.О. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 145574 відносно ОСОБА_1

Як зазначено у вказаній постанові, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21099 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 02 лютого 2017 року о 08 год. 05 хв. на 86 км а/д Київ-Чоп поза населеним пунктом не ввімкнув фари ближнього світла чи денні ходові вогні та керував транспортним засобом з незареєстрованим газобалонним обладнанням, протягом 10 днів з моменту встановлення, чим порушив п.п.9.8., 2.9 (в) ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Зі змісту частини другої статті 122 КУпАП вбачається, що вказаною нормою права, серед іншого, передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно абзацу другого пункту 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Як слідує з позовної заяви ОСОБА_1 та заперечень на позовну заяву представника відповідача Яремчук Л.М. транспортний засіб, яким керував позивач, був зупинений в денний час поза межами населеного пункту і на ньому не було увімкнено фари ближнього світла чи денні ходові вогні. При цьому позивач перед зупинкою напрямку руху не змінював і рух не розпочинав, що свою чергу виключає наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. За наявності доказів вчинення зазначеного у оспорюваній постанові правопорушення, а саме керування позивачем транспортним засобом у світлу пору доби поза межами населеного пункту, останній може бути притягнутий до відповідальності за статтею 125 КУпАП, якою передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху.

З приводу вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП суд враховує наступне.

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В позовній заяві позивач стверджує, що в його транспортному засобі відсутня система газобалонного обладнання. До матеріалів справи долучив наряд-замовлення №4Я від 01 лютого 2017 року про заміну паливного насосу як доказ того, що його автомобіль не є переобладнаним на газобалонне устаткування.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №145574 від 02 лютого 2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Що стосується позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ч. 2 ст.122, ч.6 ст. 121 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення приводить суд до висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 158-163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Єзерського Олександра Олександровича про скасування постанови серії АР №145574 від 02 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №145574 від 02 лютого 2017 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Єзерським Олександром Олександровичем відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Єзерського Олександра Олександровича про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Першко О.О.