Справа № 638/9483/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Київ К/800/21964/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Калашнікової О.В.
Горбатюка С.А.,
Мороз Л.Л.,
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року у справі № 638/9483/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИЛА :
7 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ), в якому просив: визнати дії ГУПФУ щодо обчислення та виплати розміру пенсії ОСОБА_1 з грошового забезпечення без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 з наступними змінами за період з 01.12.2014 року по 16.09.2015 року протиправними та такими, що порушують права позивача як людини, передбачені Протоколом № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; зобов`язати ГУПФУ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 з наступними змінами відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про додаткові види грошового забезпечення від 16.09.2016 року № 476/ВФЗ з 01.12.2014 року по 16.09.2015 року; зобов`язати ГУПФУ подати протягом 10 днів з дня набрання постановою суду законної сили звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року, позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, а справу направити до суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно, у разі порушення прав, свобод чи інтересів, особа може звернутися до адміністративного суду у шестимісячний строк, з моменту коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ці порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року, по справі № 638/20014/15-а було частково задоволено позов ОСОБА_1 , а саме зобов`язано ГУПФУ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 17.09.2015 року, а саме суму грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 161 в розмірах, вказаних у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 16.09.2015 року за № 476/ВСЗ, здійснити виплату сум перерахунку, починаючи з 17.09.2015 року.

Зазначена постанова суду набрала законної сили у вищезазначеній частині як така, що залишена в цій частині без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 року.

07.06.2016 року позивач знову звернувся до суду з позовом про зобов`язання ГУПФУ здійснити йому перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 року за період, що передував розглянутому судом з 01.12.2014 року по 16.09.2015 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає безпідставними посилання позивача на ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення» від 15.07.2015 р. № 614-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року.

Відповідно до вказаної норми перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Оскільки, право на вказаний перерахунок пенсії у позивача виникло з 17.09.2015 року на підставі зазначених вище судових рішень, тому без обмеження строком його слід проводити після цієї дати, проте, цей період вже охоплено вказаними судовими рішеннями.

Крім цього, як встановлено по справі, позивач був обізнаний про порушення своїх прав при отриманні щомісячних пенсійних виплат, які йому виплачувались в меншому розмірі починаючи з 01.12.2014 року, що повністю спростовує його посилання в касаційній скарзі на те, що він дізнався про зазначену бездіяльність лише 18.05.2016 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: