Справа № 826/3974/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 березня 2017 року м. Київ № 826/3974/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Аблов Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав №31530362 від 23.09.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав №31530362 від 23.09.2016 року.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини першої статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з позовної заяви, оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав №31530362 від 23.09.2016 року прийняте на підставі: договору іпотеки від 24.06.2015 року №825; договору про внесення змін до іпотечного договору від 12.08.2015 року №1052; вимоги, якою ОСОБА_3 повідомляла скаржника про те, що надала позику в сумі 1068577,50 грн, зобов'язувала ОСОБА_1 сплатити заборгованість та попереджала, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, вона буде змушена діяти згідно з пунктами 5.4.4-5.4.9 договору іпотеки в рамках чинного законодавства України, і в тому числі від свого імені продати за ціною, визначеною експертом, предмет іпотеки третім особам і спрямувати отримані кошти на задоволенні своїх вимог.

Водночас, дослідивши матеріали додані до позову, вбачається, що 24 червня 2015 року між ОСОБА_1 укладено договір позики з ОСОБА_3, на забезпечення виконання якого того ж дня укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки стала належна позивачу на праві власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, на яку у зв'язку з цим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук 1.1, накладено заборону відчуження.

Пізніше, 12 серпня 2015 року між позивачем та третьою особою укладено додаткову угоду №1 до договору позики та договір про внесення змін до іпотечного договору, яким збільшено суму позики та, відповідно, забезпеченого іпотекою зобов'язання до 1 068 577,00 гривень.

24 січня 2016 року додатковою угодою №2 до договору позики сторони встановили строк повернення позики - 24 лютого 2016 року.

У даному випадку, договір іпотеки від 24.06.2015 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, зокрема, у розділі 5.3 договору сторони дійшли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Тобто, сторони договору іпотеки дійшли згоди, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання іпотекодержатель набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з окремим договором про задоволення вимог іпотекодержателя в один чи інший спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, який передбачений нормами Закону України "Про іпотеку".

Так, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Позивач стверджує, окрім іншого, що відповідач не вчинив жодної нотаріальної дії, яка надавала б йому право на підставі договору іпотеки проводити державну реєстрацію права власності за третьою особою на спірне майно.

З огляду на викладене суд вважає, що спірні правовідносини виникли із невиконання договірних зобов'язань і реалізація прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, відтак вбачається спір про право, що виключає можливість розгляду даного спору за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, суд бере до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16, де колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що оскільки спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, то такий спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищезазначені обставини судом встановлено відсутність підстав для розгляду заявлених вимог в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим суд відмовляє у відкритті провадження та роз'яснює позивачеві, що заявлені вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав №31530362 від 23.09.2016 року.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов