Справа № 361/6598/16-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6598/16-а
Провадження № 2-а/361/55/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 березня 2017 року місто Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі - Зотовій В.М., розглянувши в судовому засіданні в місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області №33 від 26.03.2015р. про присвоєння адреси АДРЕСА_1 земельній ділянці площею 0,1021га для ведення особистого селянського господарства в селі Зазим'є, кадастровий номер НОМЕР_1, належній ОСОБА_2

Позов вмотивовано тим, що таке рішення є незаконним, оскільки суперечить закону, бо законом не передбачено присвоєння земельній ділянці поштової адреси, що поштова адреса може бути присвоєна лише щодо житлової забудови, а адресою земельної ділянки є її кадастровий номер. З приводу порушення прав позивача даним рішенням, то позивач у позовній заяві і його представник у судовому засіданні послались на те, що позивач є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, і є суміжним з ОСОБА_2 землевласником, між позивачем і третьою особою виникає багато конфліктів, в тому числі земельні спори, і з приводу присвоєння земельній ділянці ОСОБА_2 вказаної адреси (АДРЕСА_1) у позивача у подальшому можуть виникнути будь-які проблеми і можуть бути порушені його прав. Крім того , позивач послався на те, що самими фактом прийняття незаконного рішення порушуються його права як члена територіальної громади; що він є членом територіальної громади села і тому має право оскаржити будь-яке незаконне рішення органу місцевого самоврядування чи його виконавчого органу.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, в заяві послався на те, що при будь-якому рішенні суду не будуть порушені права відповідача.

Третя особа ОСОБА_2 позов не визнав, вказане рішення виконкому вважає законним; просив у позові відмовити, посилаючись на те, що дане рішення прийняте виконкомом в межах його повноважень, що присвоєння адреси земельній ділянці, яка знаходиться в населеному пункті, нічим не заборонена, а тому дозволена, і тому дане рішення не суперечить закону. Вважає, що позов необгрунтований і позивач не довів наявність підстав для скасування вказаного рішення виконкому. З приводу конкретних обставин прийняття даного рішення, пояснив, що раніше йому належала земельна ділянка площею 0,35га, з якої у подальшому були сформовані дві земельні ділянки: перша для ведення ОСГ, друга- з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будинку, яка у подальшому перейшла у власність його сина ОСОБА_3, який у подальшому продав земельну ділянку разом з будинком позивачу. Він як власник земельної ділянки, яка залишилась у його власності, звернувся до виконкому з проханням присвоїти ділянці поштову адресу, для зручності у побуті, і його клопотання виконкомом на засіданні було одноголосно задоволено; адреса присвоєна саме у тому порядку, в якому розташована земельна ділянка: по АДРЕСА_1, між будинками АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2- належним позивачу. Необхідність у присвоєнні адреси виникла у нього для більшої зручності у побуті і користуванні, на випадок виклику швидкої допомоги, виклику міліції, виконання судових рішень. Крім того вважає, що позивач не довів порушення даним рішенням прав позивача. Вважає, що дане рішення стосується лише його - третьої особи - і ніяким чином не порушує права позивача, тому позивач не є тою особою, яка має право оскаржувати дане рішення; до того ж позивач не є членом сільської громади, оскільки постійним місцем його проживання і реєстрації є місто Київ, тому посилання позивача на наявне у нього як у члена територіальної громади право оскаржувати рішення сільської ради, на думку третьої особи, є необґрунтованими. Також просив врахувати, що позивач пропустив строк звернення до суду за оскарженням даного рішення, яке підлягало своєчасному оприлюдненню.

Заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у розгляді справи, дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

Рішенням виконавчого комітету Зазимської сільської ради №33 від 26 березня 2015року було розглянуто заяву ОСОБА_2 про присвоєння адреси належній йому земельній ділянці, і з посиланням на ст.27 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» прийнято рішення про присвоєння адреси с. Зазим,є АДРЕСА_1 належній ОСОБА_2 земельній ділянці площею 0,1021га для ведення особистого селянського господарства в с. Зазим'є, кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно відповіді за підписом сільського голови Спичак Л.В. на звернення адвоката Фумельова І.О. (представник позивача) від 11.10.2016р. - оскільки на сьогодні в Україні не існує єдиного механізму присвоєння адрес, а Порядок присвоєння та зміни поштових адрес об'єктам нерухомості на території села Зазим,є носить тимчасовий характер, звернення ОСОБА_2 про присвоєння належній йому земельній ділянці поштової адреси було винесене на розгляд виконавчого комітету, де прийнято одноголосно колегіальне рішення щодо присвоєння поштової адреси АДРЕСА_1 належній ОСОБА_2 земельній ділянці.

Згідно державного акту, виданого 27.01.1997р. на підставі рішення Зазимської сільської ради - ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства в селі Зазим,є, площа 0,352га.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 0,1021га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, адреса об'єкту нерухомого майна: АДРЕСА_1, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 (третя особа) на підставі державного акту від 27.01.1997р., дата реєстрації 31.03.2015р.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 23.09.2010р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 позов задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку 0,2499га під будинком і для його обслуговування в АДРЕСА_2, на підставі договору дарування від 26.08.1997р.

Згідно договору купівлі-продажу від 24.04.2014р. - ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив земельну ділянку площею 0,2499га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2. (відчужувана земельна ділянка належала продавцю на підставі рішення Броварського міськрайонного суду від 23.09.2010р.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок на даній земельній ділянці площею 0,2499га , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_2, зареєстрований на праві власності за позивачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2014р. (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2).

Таким чином, встановлено, що земельна ділянка, належна третій особі ОСОБА_2, розташована по АДРЕСА_1, поруч з земельною ділянкою і житловим будинком АДРЕСА_3 по цій вулиці, належній позивачу. Тобто позивач і третя особа є власниками сусідніх (суміжних) земельних ділянок, і що земельна ділянка, належна позивачу, утворена на основі земельної ділянки, яка раніше належала третій особі (у подальшому частина якої була відчужена сину третьої особи і у подальшому відчужена у власність позивачу).

Третя особа звертався до суду з позовом до позивача про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою (у доступі до ділянки); судом першої інстанції 11.04.2016р. ухвалено заочне рішення; ухвалою суду від 28.11.2016р. відповідачу ОСОБА_1 відмовлено у перегляді заочного рішення; на даний час рішення оскаржено в апеляційному порядку. Зі змісту вказаних документів, і це підтверджено позивачем і третьою особою у суді, - існує спір між суміжними землевласниками.

При розгляді даного позову - щодо оскарження рішення виконавчого комітету - суд виходить з наступного:

Статтею 6 КАСУ передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.17 КАСУ - юрисдикція адміністративних судів поширюється , зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч.1 ст.8 КАСУ - Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно ч.2 ст. 8 КАСУ - Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст.59 КАСУ - Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.2 ст.59 КАСУ - Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Згідно ч.3ст.59 - Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з аналізу даних норм процесуального закону слід дійти висновку, що підставою для задоволення позову про визнання нечинним, протиправним, незаконним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень та підставою їх скасування - в порядку адміністративного судочинства - є встановлення судом сукупності таких фактів: 1). - встановлення в діях суб'єкту владних повноважень хоча б одної обставини, передбаченої в ч.3 ст.2 КАС України; 2). - наявність порушення прав, свобод чи законних інтересів особи, що звертається до суду на захист своїх порушених прав, внаслідок таких дій суб'єкту владних повноважень.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України - У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.2 Закону «Про місцеве с самоврядування в Україні» - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Згідно ч.2 - місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через селищні ради та їх виконавчі органи.

Згідно ч.1 ст.6 даного закону - первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно ч.4 ст.42 Закону - до повноважень селищного голови, зокрема, відноситься: 1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету; 18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань; 19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Згідно ст. 143 даного закону - територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно ст.25 Закону - с ільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Статтею 26 Закону передбачено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, тобто питання, які виключно мають розглядатись на пленарних засіданнях ради.

Земельним кодексом України передбачено віднесення до виключної компетенції ради (розгляд на сесії) питань у сфері земель них відносин.

Статтями 27- 41 Закону - визначено власні і делеговані повноваження виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад. Зокрема, до компетенції виконкомів віднесено питання адміністративно- територіального устрою, інші питання з приводу здійснення життєдіяльності громади, які не віднесені до виключної компетенції ради.

Даним рішенням виконкому не вирішувались питання щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування чи інші питання у сфері земельних правовідносин, врегульованих Земельним Кодексом України. Дане питання (присвоєння поштової адреси) не знаходиться у сфері земельних відносин і не є питанням, вирішення якого віднесено до виключної компетенції ради. Вирішення даного питання знаходиться в площині адміністративного територіального впорядкування населеного пункту, і віднесене до компетенції виконавчого комітету органу місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідач при розгляді даного питання і прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах його повноважень.

Щодо форми прийнятого рішення - то воно також прийняте колегіальним органом з дотриманням порядку і процедури, у формі рішення - як передбачено Законом «Про місцеве самоврядування».

Дане питання прийнято до розгляду в порядку , передбаченому законом. Зокрема відповідач не мав підстав відмовити третій особі ОСОБА_2 у внесенні на розгляд виконкому його клопотання, і не мав підстав не розглядати дане клопотання.

Щодо використання повноважень з метою, з якою ці повноваження надано:

Зазначені повноваження відповідача ним використані не в супереч інтересам громади, без порушень вимог закону. Дане рішення є обґрунтованим, прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з дотриманням принципу пропорційності та необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Відсутні ознаки упередженості і порушення принципу рівності перед законом.

При прийнятті даного рішення відповідач виходив з вже існуючого адміністративно -територіального внутрішнього впорядкування, систематизації і обліку житлової забудови у вигляді вулиць і порядкової нумерації домоволодінь по вулиці. Така система відповідає інтересам громади в цілому, мешканцям села, не суперечить закону, є зручною у побуті, зокрема для пошти, для виклику аварійних служб, для сповіщення громади. Систематизація житлової забудови у спосіб присвоєння поштової адреси є зручною на побутовому рівні і більш наглядною у порівнянні з системою присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам. Наявність поштової адреси у земельної ділянки, яка до того ж, розташована по вулиці між іншими домоволодіннями, не заміняє , не підміняє і не виключає наявності у даної земельної ділянки кадастрового номеру як єдиного ідентифікатора земельних ділянок у кадастровій системі. Тому невідповідностей вимогам закону з даного приводу нема. Посилання позивача, що земельній ділянці може бути присвоєний лише кадастровий номер, і не може бути присвоєний поштовий адрес, є такими, що суперечать закону. Конкретної заборони у законі з даного приводу не існує. Таким чином, присвоєння земельній ділянці (розташована по вулиці з житловою забудовою) порядкової поштовою адреси не суперечить чинному законодавству.

Щодо присвоєння земельній ділянці третьої особи саме порядкового номеру АДРЕСА_1, що є актуальним з точки зору позивача, то присвоєння саме такого порядкового номеру є логічним, обґрунтованим, таким, що відповідає принципу присвоєння поштових адрес у населеному пункті, враховуючи конкретне місце розташування даної земельної ділянки і історію її походження.

Таким чином, при розгляді даного позову, суд не вбачає наявності будь-яких підстав з передбачених у ч.3 ст.2 КАСУ - які б безумовно тягли скасування чи визнання нечинним, незаконним чи протиправним вказаного рішення виконавчого комітету.

Крім того, скасованим чи визнаним нечинним може бути рішення, яким було порушено права особи, що звертається з адміністративним позовом на захист своїх прав.

При цьому суд враховує, що вказане рішення виконкому не є нормативним правовим актом, яке поширює свою дію на всю громаду і яке видане для неодноразового аналогічного застосування необмеженим колом осіб. Тому посилання позивача на наявне у нього право оскаржувати будь-яке рішення виконавчого комітету, яке на його думку є незаконним, - є такими, що - у даному сенсі- суперечить закону.

Дане рішення є актом індивідуальної дії - воно є результатом розгляду звернення громадянина і розглядом питання, що стосується одної конкретної особи (третьої особи). Позивач не надав переконливих аргументів і доказів на підтвердження порушень безпосередньо його прав та законних інтересів даним рішенням. Від присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомості (земельній ділянці третьої особи) ніяким чином не залежить обсяг прав позивача (їх зміна, звуження, припинення, оспорення, або інше порушення).

Позивач посилається на те, що через присвоєння адреси ділянці ОСОБА_2 у майбутньому можуть виникнути ситуації, коли його права будуть порушені. Але такі доводи позивача є уявними, надуманими, є лише припущенням. Той факт, що присвоєний номер дещо співзвучний з номером домоволодіння позивача - не є порушенням його прав, оскільки присвоєний номер не є ідентичним.

Таким чином, судом не встановлено будь-яких порушень прав та законних інтересів позивача та інших дійсно негативних наслідків, які наступили чи настання яких для позивача є очевидним, не встановлено.

Згідно ст.161, ст.162 КАС України - суд може задовольнити позов повністю або частково, і прийняти постанову, зокрема , про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень у разі встановлення порушення охоронюваних законом прав особи, що звернулась за захистом свого права.

Враховуючи всі наведені вище конкретні обставини прийняття даного рішення і його зміст, суд дійшов висновку, що, по-перше, не встановлено таких порушень закону, які б були достатньою і безумовною підставою для визнання рішення незаконним та для його скасування; і, по-друге, не встановлено такого порушення прав позивача, яке б давало підстави для визнання протиправним вказаного рішення.

Тому, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд не вбачає підстав для визнання оскаржуваного рішення незаконним та для його скасування. Позов в цілому задоволенню не підлягає.

Враховуючи дату прийняття оскаржуваного рішення, і дату звернення позивача з позовом до суду, позивач формально пропустив передбачений ст.99 КАСУ строк звернення до суду. Разом з тим, враховуючи посилання позивача на необізнаність раніше з даним рішенням, суд вважає можливим даний позов розглянути по суті, а не залишати його без розгляду з підстав, передбачених ст.100 КАСУ.

Керуючись ч.3 ст.160, 161, 162 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області №33 від 26.03.2015р. про присвоєння адреси належній ОСОБА_2 земельній ділянці відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова