Справа № 826/82/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

10 березня 2017 року № 826/82/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації

про визнання відмови протиправною, зобов`язати вчинити дії

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації (надалі Відповідач), в якому просить: визнати відмову Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у знятті з постійного місця проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_1 протиправною; зобов`язати Оболонську районну у місті Києві державну адміністрацію зняти ОСОБА_1 із постійного місця проживання у місті Вінниця та зареєструвати за адресою - АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 Позивач проживає із 2011 року, дане житло перебуває у власності останнього і він є єдиним власником. Іншого житла Позивач не має, а житло в якому він зареєстрований не належить йому на праві власності. На думку Позивача у відповідності до законодавства він має повне право на реєстрацію місця проживання, проте Відповідачем було безпідставно прийнято рішення про відмову в реєстрації місця проживання Позивача.

Представником Позивача подано до Суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що підставою для відмови в знятті з реєстрації та одночасної реєстрації місця проживання Позивача стало те, що дачний будинок в якому останній хотів зареєструватися не вважається житлом в розумінні норм чинного законодавства України, що унеможливлює здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що 21.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся з Заявами: про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання до Відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської РДА.

Листом від 22.12.2016 р. №104-9106 Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією повідомлено Позивача, що правових підстав для реєстрації проживання ОСОБА_1 в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_1 (кооперативне дачне товариство «Чорнобилець») в Оболонському районі міста Києва відсутнє (надалі Рішення №104-9106).

В обґрунтування Рішення №104-9106 Відповідач зазначає, що відповідно до поданих Позивачем документів, будинок за адресою: АДРЕСА_1 (кооперативне дачне товариство «Чорнобилець») відноситься до категорії будинків дачних та садових, які не вважаються житлом в розумінні норм законодавства України.

Позивач вважає, що спірне рішення прийнято без врахування всіх обставин справи, а тому звернувся з відповідним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією місця проживання або місця перебування особи, врегульовані Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-IV (надалі - Закон №1382-IV).

У відповідності до ст. 2 Закону №1382-IV Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 Закону №1382-IV визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

В силу норм ст. 6 Закону №1382-IV Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно з ч. 1 статті 11 Закону №1382-IV Орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.

Державна міграційна служба України здійснює свою діяльність на підставі Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. №360 (надалі Положення №360), відповідно до пункту 3 якого одним з основних завдань ДМС є реалізація державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб.

У відповідності до пп. 24 п. 4 Положення №360 ДМС відповідно до покладених на неї завдань здійснює реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання (перебування) фізичних осіб, веде відповідний реєстраційний облік.

Згідно п. 7 Положення №360 ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи.

У відповідності до ч. 3, 4 ст. 6 Закону №1382-IV для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів. (ч. 7 ст. 6 Закону №1382-IV).

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що реєстрація місця проживання здійснюється за адресою відповідного житла на підставі поданих особою документів.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України (Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Житлового кодексу УРСР житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

Статтею 6 цього ж Кодексу встановлено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Таким чином, з урахуванням змін внесених до статей Цивільного кодексу України та Житлового кодексу УРСР, ст. 3 Закону № 1382-IV, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання» від 02.09.2014 № 1673-VII фізичним особам надано право на реєстрацію місця їх проживання в житлі, в якому вони проживають тимчасово.

Між тим ч. 1 і 3 ст. 35 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

На земельних ділянках, що надаються громадянам для садівництва законодавством дозволяється зводити садові будинки. Однак, в ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» визначені певні критерії садового будинків. Так, у п. 3.41 цих ДБН дається визначення «садового будинку» як будівлі літнього (сезонного використання), яка в питаннях нормування, площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури, житлової політики України від 24.05.2001 № 127, садовий будинок - будинок для літнього (сезонного) використання. Дачний будинок - це житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.

Згідно абз. 1 п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 року №79 (надалі Порядок №79).

Відповідно до п. 2 Порядку №79, дачний будинок - будинок, який використовується протягом року з метою позаміського відпочинку, та прибудова до нього; садовий будинок - будинок для літнього використання та прибудова до нього.

Тобто, садові будинки, на відміну від дачних будинків, технічно не призначені для постійного проживання, а лише для тимчасового проживання на час здійснення садівництва.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №76777630 від 23.12.2016 р. (надалі - Інформаційна довідка №76777630), з якої вбачається, що Позивач просив зареєструвати його місце проживання в дачному будинку, а не в садовому.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, згідно із ч. 1 ст. 13 Загальної декларації прав людини (10.12.1948) кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави.

За ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (04.11.1950, ратифікованої 17.07.1997), кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

В силу приписів ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Ухвалою Конституційного Суду України від 07.10.2010 по справі № 2-58/2010 про відмову у відкритті конституційного провадження суд в частині питання щодо того, чи передбачається у ст. 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» право фізичних осіб на реєстрацію в садових будинках, придатних для цілорічного проживання, які є єдиним місцем їх проживання зазначив, що це питання стосується правозастосування норм, які регулюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб в Україні. Правозастосовна діяльність полягає в індивідуалізації правових норм щодо конкретних суб`єктів і конкретних випадків, тобто в установленні фактичних обставин справи і підборі правових норм, які відповідають цим обставинам. Пошук та аналіз таких норм з метою їх застосування до конкретного випадку є складовою правозастосування.

За результатами дослідження та аналізу наявних у справі документів Судом встановлено, що відповідно до наданих Позивачем документів зазначений ним будинок зареєстрований, саме, як дачний будинок. Згідно Інформаційної довідки №76777630, розділу «Відомості про об`єкт нерухомого майна», реєстраційний номер №35118980, дачний будинок, який знаходиться в урочище «Оболонь» за адресою: АДРЕСА_2 ; загальна площа 383,80 кв. м., житлова 180,70 кв.м.

Також, в матеріалах справи містяться Договори купівлі-продаж: земельної ділянки та придбання дачного будинку; Договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-технічної інфраструктури міста Києва; Довідка про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 09.06.2015 р.; Витяг про державну реєстрацію прав; Витяги з Державного реєстру правочинів.

З аналізу наданих документів вбачається, що надані Позивачем документи свідчать про те, що дачний будинок не підпадає під ознаки садового будинку, оскільки може використовуватися не тільки в літній період, а має ознаки жилого будинку.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що Позивач постійно проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Суд приходить до висновку про наявність права у Позивача на реєстрацію його місця проживання за вказаною, оскільки особа, яка постійно проживає на території України, має бути зареєстрованою.

У відповідності до ст. 91 Закону № 1382-IV Орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Суд звертає увагу, що на Заявах Позивача, які ним подані до Відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської РДА начальником відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб здійснено напис: «Особа не подала необхідних документів або інформацію, а саме подала недійсних документ на право власності, так як дачний (садовий) будинок не є житловим.».

Як вже зазначалося вище садовий та дачний будинок мають різне використання, а тому об`єднувати різні поняття під одну назву є необґрунтованим (недоречним).

Крім того, Суд звертає увагу, що посадовою особою визнано недійсні документи на право власності на дачний будинок, проте вищезазначеними нормами права не надано уповноваженим особам Відповідача права на визнання недійсними поданих документів громадянами під час реєстрації місця проживання.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання відмови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у знятті з постійного місця проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_1 протиправною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов`язати Оболонську районну у місті Києві державну адміністрацію зняти ОСОБА_1 із постійного місця проживання у місті Вінниця та зареєструвати за адресою - АДРЕСА_1 , Суд зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як наслідок підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Оболонську районну у місті Києві державну адміністрацію зняти ОСОБА_1 із постійного місця проживання у місті Вінниця та зареєструвати за адресою - АДРЕСА_1 .

Аналогічна позиція викладена в рішеннях Верховний Суд України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі №804/14800/14 та в Ухвалі Вищого адміністративного суду від 31 березня 2016 р. по справі №К/800/2372/16.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинення дій та бездіяльності.

З урахуванням викладеного, Суд приходить висновків про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати відмову Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у знятті з постійного місця проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_1 протиправною.

3. Зобов`язати Оболонську районну у місті Києві державну адміністрацію зняти ОСОБА_1 із постійного місця проживання у місті Вінниця та зареєструвати за адресою - АДРЕСА_1 .

4. Стягнути з Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійка).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук