Справа № 318/2270/16-а(2-а/318/44/2016)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 березня 2017 року м. Київ К/800/8039/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області від 15.08.2016 р. № 20 сьомого скликання "Про дострокове припинення повноважень заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради - ОСОБА_1.", визнано протиправними дії Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області по внесенню відомостей про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови районної ради згідно з пунктом 4 статті 56 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зобов'язано Кам'янсько-Дніпровську районну раду Запорізької області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови районної ради. Стягнуто з Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 19741,15 грн, моральну шкоду в розмірі 1500 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2700 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції, а позовну заяву залишено без розгляду.

Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року депутатська група "За добробут громадян" звернулась до Кам'янсько-Дніпровської районної ради із зверненням про припинення повноважень заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 статті 56 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та статті 2.5.12 Регламенту роботи Кам'янсько-Дніпровської районної ради. Зазначене звернення було підписано тринадцятьма депутатами.

15 серпня 2016 року Кам'янсько-Дніпровською районної радою сьомого скликання прийнято рішення № 19 про проведення таємного голосування по питанню "Про припинення повноважень заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради ОСОБА_1.".

Згідно з протоколом № 2 лічильної комісії, 15.08.2016 р. проведено таємне голосування з питання дострокового припинення повноважень заступника голови районної ради. Комісією встановлено загальну кількість депутатів, які взяли участь в голосуванні - 31 особа, з яких проголосували "за" - 18, "проти" - 10, "утримались" - 3.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровської районної ради сьомого скликання від 15 серпня 2016 року № 20 взято до відома результати таємного голосування по питанню "Про дострокове припинення повноважень заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради - ОСОБА_1." та визнано припиненими повноваження заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради ОСОБА_1 і внесено запис до трудової книжки позивача про звільнення його з посади заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради на підставі пункту 4 статті 56 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач дізнався про порушення своїх прав 15.08.2016 р., тому строк подання адміністративного позову закінчився 16.09.2016 р. Однак, адміністративний позов подано лише 26.09.2016 р., тобто з пропуском місячного строку, встановленого статтею 99 КАС України.

Разом з тим, на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом позивач надав довідку сімейного лікаря Великознамянської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №2, згідно з якою він у період з 14.09.2016 р. по 19.09.2016 р. проходив лікування у сімейного лікаря. Також надано ксерокопію зошиту в якому міститься рукописний текст про звернення до лікаря 16.08.2016 р., 19.08.2016 р., 26.08.2016 р., 05.09.2016 р., 08.09.2016 р., 14.09.2016 р. та 19.09.2016 р.

Однак, зазначена позивачем причина пропуску строку визнана судом апеляційної інстанції неповажною, оскільки надані позивачем докази не підтверджують неможливість позивача звернутьсь до суду з адміністративним позовом в період з 16 серпня по 16 вересня 2016 року і не свідчать про його перебування на лікуванні у медичному закладі.

Зошит із рукописними записами не є допустимим письмовим доказом і не може сприйматися як медична картка, оскільки не оформлена належним чином і не містить ніяких атрибутів, притаманним офіційним документам, зі змісту неможливо визначити особу, якою здійснені записи. Так, належними доказами, які б свідчили про перебування на лікуванні, можуть бути довідки, листи непрацездатності, виписні епікризи із медичних документів.

Надана довідка сімейного лікаря Великознамянської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №2 стосується лише періоду з 14.09.2016 р. по 19.09.2016 р. але не містить інформації про форму лікування (амбулаторне, стаціонарне тощо). В той же час зміст цієї довідки дає підстави для висновку, що мова йде про візити до лікаря, отже ці обставини також не можуть вважатися такими, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду або за юридичною допомогу до фахівця в області права.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладено Договір "про надання правової допомоги" від 26.09.2016 р. Відповідно до пункту 1.2 цього договору Адвокат приймає на себе обов'язки представляти права та законні інтереси Клієнта у зв'язку зі зверненням до суду щодо визнання дій протиправними та скасування рішення від 15.08.2016 р. №20. Згідно з актом виконаних робіт № 18/10-2016р. виконавцем зазначеного договору, зокрема, було складено адміністративний позов, на підготовку і подання якого до суду зайняло 1 день, так як позов був складений і поданий до суду в день укладання вказаного договору із адвокатом.

Судом зазначено, що поодинокі звернення позивача до сімейного лікаря на прийом зі скаргами, враховуючи характер цих скарг та вказаний діагноз, об'єктивно не свідчать про неможливість звернення позивача до адвоката в період з 16 серпня по 16 вересня 2016 року з метою отримання юридичної допомоги для звернення до суду за захистом його прав або про наявність перешкод для особистого звернення позивача до органу, що наділений правом вирішення трудових спорів. При цьому, доказів перебування позивача на стаціонарному лікуванні або його госпіталізації до медичного закладу для надання допомоги в екстреному порядку не надано.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження об'єктивних причин неможливості звернутися до суду за захистом свого права в межах місячного строку, встановленого частиною третьою статті 99 КАС України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Зазначає, що строк звернення до суду з позовом пропущено з поважних причин, які підтверджуються належними доказами. Листок непрацездатності він не міг надати, оскільки не є працівником в розумінні норм КЗпП України, а тому документом, що підтверджує тимчасову непрацездатність у разі захворювання чи травми, є довідка.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак