Справа № 465/3974/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м.Київ К/800/17445/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просила визнати незаконним розпорядження від 13 травня 2015 року №206 «Про знесення самочинно здійсненої прибудови до квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуване розпорядження відповідача прийняте з перевищенням наданих законом повноважень, без з'ясування усіх обставин.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 15 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано правомірністю розпорядження Франківської районної державної адміністрації щодо зобов'язання позивача привести до попереднього стану самовільно реконструйовану квартиру, при винесенні якого відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений законодавством.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2; постанову Франківського районного суду м.Львова від 15 квітня 2016 року скасовано; прийнято нову постанову, якою позов задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 13 травня 2015 року №206 «Про знесення самочинно здійсненої прибудови до квартири АДРЕСА_1

При винесенні рішення суд апеляційної інстанції, з посиланням на ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України, виходив з протиправності оскаржуваного розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради через відсутність у відповідача повноважень щодо самостійного прийняття рішення про демонтаж самочинно збудованих об'єктів, оскільки питання знесення самочинного будівництва підлягає вирішенню у судовому порядку за відповідними позовом районної адміністрації.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2016 року скасувати, постанову Франківського районного суду м.Львова від 15 квітня 2016 року залишити в силі.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що районні адміністрації на території м.Львова вправі приймати рішення про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва. Проте, у випадку невиконання особою такого рішення, районні адміністрації наділені правом на звернення до суду з питанням зобов'язання провести демонтаж самовільного будівництва в примусовому порядку.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 25 березня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, на підставі звернення ЛКП «Навколо Базару» від 10 лютого 2015 року та направлення від 17 березня 2015 року №05-265-з/н, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №1-ф щодо виявлення здійснення гр.ОСОБА_2 самовільної реконструкції квартири АДРЕСА_1

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 - власниця АДРЕСА_1 (згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 серпня 2010 року №26956597, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки») у 2010 році, згідно пояснення та Акту-попередження, виданого ЛКП «Навколо Базару» від 30 січня 2015 року, здійснила самочинно добудову кухні до квартири АДРЕСА_1 без затвердження проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного на момент виконання робіт, та ст.7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

На підставі вказаного акту 25 березня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про порушення ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

13 травня 2015 року Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, розглянувши доповідну записку ЛКП «Навколо базару», подані документи, висновок міжвідомчої комісії від 28 квітня 2015 року №14 §03), керуючись ст.376 ЦК України, прийняла розпорядження №206 «Про знесення самочинно здійсненої прибудови до квартири АДРЕСА_1 , яким затверджено висновок міжвідомчої комісії та зобов'язано ОСОБА_2 - власника квартири АДРЕСА_1 у місячний термін за власні кошти знести самочинно здійснену прибудову до квартири. Квартиру привести у попередній стан.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.3 п.«б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у ст.14 Закону України «Про основи містобудування», відповідно до якої до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищ.

Порядок знесення об'єкта самовільного будівництва визначені ст.376 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, як вірно відзначено судом апеляційної інстанції, органи місцевого самоврядування наділені правом контролю за дотриманням законодавства, що регулює містобудівну діяльність, зокрема, і щодо самочинно збудованих об'єктів, та встановлення такого факту.

Проте, законодавство не наділяє орган місцевого самоврядування можливістю самостійно приймати рішення про перебудову чи знесення таких об'єктів, а передбачає звернення до суду з відповідним позовом про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову або знесення самочинного будівництва за її рахунок.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване розпорядження відповідач діяв з перевищенням повноважень, покладених на нього законодавством, у зв'язку з чим задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання протиправним та скасування цього розпорядження.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді