Справа № 824/1086/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1086/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

16 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, в.о. начальника Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області Паскар Анжели Василівни про визнання протиправними дії та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, в.о. начальника Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області Паскар Анжели Василівни про визнання протиправними дії та скасування наказу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованої постанови.

14 березня 2017 року до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№4425/17 та вх.№4426/17) від відповідачів, в яких просили розгляд справи провести в порядку письмового провадження.

15 березня 2017 року до Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання (вх.№ 4512/17) від позивача про розгляд справи за його відсутності.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, листом № 4293/123/51/05/-2016 від 23 серпня 2016 року Герцаївське відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області повідомило Новоселицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернівецькій області про те, що в ході роботи з місцевим населенням с. Остриця, Герцаївського району було отримано інформацію, що громадянин ОСОБА_4, мешканець м. Чернівці на окраїні с. Остриця торгує алкогольними напоями та просило перевірити даний факт на наявність дозвільних документів.

23 серпня 2016 року Новоселицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято наказ №333 "Про проведення фактичної перевірки" з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виписки з ЄДР, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до зазначеного наказу вирішено провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який здійснює діяльність за адресою: с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області.

Вважаючи зазначений наказ протиправним, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, довели обґрунтованість та правомірність оскаржуваної дії та наказу, з огляду на що позовні вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755 - VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, підставою для прийняття рішення про проведення контролюючим органом фактичної перевірки слугувало отримання листа органу поліції, в якому повідомлено про те, що позивач торгує алкогольними напоями, у зв'язку з чим необхідно перевірити даний факт на наявність дозвільних документів.

В той же час, апелянт, він же позива по справі, вказує на те, що в листі №4293/123/51/05-201 від 23.08.2016, що надійшов від Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на підставі якого і було прийнято вказаний наказ, вказано про особу ОСОБА_4, а не про ОСОБА_2. За таких обставин позивач вважає, що у відповідачів не було законних підстав для прийняття наказу щодо проведення фактичної перевірки саме у позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними вказані доводи апелянта та зазначає, що відповідно до облікових даних підсистеми "Податковий блок" відповідачами встановлено, що на обліку у Чернівецькій об'єднаній державній податковій інспекції перебуває фізична особа-підприємець ОСОБА_2, РНКПП НОМЕР_1, який здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва НОМЕР_2 від 04 квітня 2003 року, види діяльності, зокрема згідно КВЕД 47.81- роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Водночас відомості про наявність в облікових даних підсистеми "Податковий блок" фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відсутні. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також суд апеляційної інстанції приймає до уваги ту обставину, що в листі № 5240/123/51/05/01-2016 від 13 жовтня 2016 року Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області зазначається, що у листі № 4293/123/51/05-2016 від 23 серпня 2016 року допущено помилку у прізвищі особи, по якій було отримано інформацію про продаж алкогольних напоїв, а саме: замість ОСОБА_4 має бути ОСОБА_2.

Судова колегія також не вважає належними доказами в розумінні ст.ст. 69, 70 КАС України, на які посилається апелянт як на підтвердження протиправності оскаржуваного наказу, копію запиту на інформацію та відповіді на нього (а.с. 9-10), оскільки зазначені документи не стосуються предмету розгляду даної справи.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що технічна помилка (описка) у прізвищі позивача, допущена в листі №4293/123/51/05-2016 від 23 серпня 2016 року, не свідчить про незаконність оскаржуваного наказу, а відтак доводи позивача наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності правових підстав для винесення оскаржуваного наказу відносно проведення фактичної перевірки позивача спростовуться наявними в матеріалах справи доказами.

Крім цього, колегія суддів вказує на те, що до початку проведення фактичної перевірки фізична особа-підприємець ОСОБА_2 отримав наказ №333 "Про проведення фактичної перевірки" від 23 серпня 2016 року, а також посадовими особами Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області йому пред'являлись направлення на проведення фактичної перевірки №371 та 372 від 23 серпня 2016 року, що підтверджується особистими підписами, вчиненими позивачем на вказаних документах.

За результатами фактичної перевірки посадовими особами Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області складено акт №0633/24-07-13- від 23 серпня 2016 року, в якому зафіксовано порушення позивачем ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року.

Зазначена перевірка була проведена в присутності позивача, однак він відмовився від підписання акту 23 серпня 2016 року.

Враховуючи факт допуску ФОП ОСОБА_2 посадових осіб Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до проведення фактичної перевірки, яка призначена саме на підставі оскаржуваного наказу, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не ставився під сумнів даний оскаржуваний наказ на момент проведення такої перевірки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції щодо законності дій відповідачів.

Визначаючись з доводами апелянта щодо порушення судом першої інстанції принципів адміністративного судочинства, апеляційний суд виходить з таких обставин справи.

Обґрунтовуючи порушення судом першої інстанції принципу рівності усіх учасників адміністративного пронесу перед законом і судом та принципу змагальності сторін, апелянт вказує на те, що ним під час судового засідання заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з запереченням відповідача та додатками до нього, проте суд вирішив, що для ознайомлення з вказаними документами позивачу та його представнику вистачить 10 хвилин, і оголосив технічну перерву для ознайомлення позивача з матеріалами справи на 10 хвилин.

Проте, як вбачається з наявного в матеріалах справи журналу судового засідання (а.с. 61-62) представник позивача не висловлював заперечень щодо продовження розгляду справи після ознайомлення з матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними наведені вище твердження апелянта, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б вказували на вчинення судом першої інстанції перешкод у використанні позивачем його права на ознайомлення з матеріалами справи. На думку апеляційного суду, неналежна реалізація позивачем або його представниками своїх процесуальних прав, які закріплені, зокрема, в ст. 49 КАС України, жодним чином не вказують на порушення судом першої інстанції принципів адміністративного судочинства.

Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до позиції апелянта щодо дискримінації позивача на фоні державних службовців, так як зазначені обставини не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підтверджені належним чином.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції виніс оскаржуване рішення за повного з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи при дотриманні норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.