Справа № 815/84/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

14.03.2017 м. Київ № К/800/22685/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Веденяпіна О.А., Голубєвої Г.К., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуКотовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області
на постановуОдеського окружного адміністративного суду від 24.03.2016
та постановуОдеського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016
у справі №815/84/16
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доКотовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області
провизнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 25.12.2015 №, яким за порушення статті 3, пунктів 1, 2, 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 58945,60 грн., а також №, яким за порушення абзацу 12 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 71474,90 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Котовської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 25.12.2015 на суму 46365,02 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 у даній справі скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Котовської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області за № від 25.12.2015, яким до ОСОБА_1 за порушення статті 3, пунктів 1, 2, 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 58945,60 грн. В іншій частині позовних вимог (про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.12.2015 №) відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій в задоволеній частині позовних вимог, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вважає, що постанови були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 грудня 2015 року посадовими особами ГУ ДФС у Київській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці магазину, суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1, розташованого в с.Петрівському, вул. Богдана Хмельницького, 5, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, ліцензування певних видів господарської діяльності, дотримання законодавства про застосування РРО.

Перед початком фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області, на підставі пп.20.1.9 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, була проведена контрольна розрахункова операція під час якої, була придбана алкогольна та тютюнова продукція.

За результатами фактичної перевірки був складений акт №2972/1000/22/ від 10 грудня 2015 року, згідно висновків якого позивачем порушено п.п. 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилося у здійсненні продажу тютюнових виробів без застосування реєстратора розрахункових операцій, РК, КОРО та без видачі розрахункового документа встановленої форми, а також у відсутності введення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 29472,30 грн.; частину 12 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виразилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій на право здійснення такої реалізації.

На підставі виявлених порушень, Котовською ОДПІ до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції податковими повідомленнями-рішеннями від 25.12.2015 № на суму 71474,90 грн. та № на суму 58945,60 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково та скасовуючи податкове повідомлення-рішення № в частині застосованих санкцій в сумі 46365,02 грн., виходив із того, що висновок фактичної перевірки про неоприбуткування чи непідтвердження походження товару в місці проведення його реалізації на загальну суму 23187,51 грн. не є ґрунтовним.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши факт торгівлі позивачем алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії, дійшов висновку про правомірність застосування до нього штрафних санкцій.

Суд апеляційної інстанції, погодився з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №. Однак, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи іншу частину позовних вимог, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково не звернув уваги на те, що позивач не може нести відповідальність за неведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, оскільки така відповідальність не передбачена на законодавчому рівні, а тому помилково скасував це податкове повідомлення-рішення лише на суму 46365,02 грн., вважаючи, що на товар на суму 23187,51 грн. належним чином оприбуткований та відображений в податковому обліку.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.12.2015 № на суму 58945,60 грн., з огляду на наступне.

Так, мотивом для застосування до позивача штрафних санкцій стали висновки податкового органу про порушення п.п. 1, 2, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно приписів пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 17 названого Закону за дане правопорушення передбачена відповідальність у розмірі 1 грн. за умови, що воно вчинене вперше.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, що згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, застосованих податковим повідомленням-рішенням №, контролюючим органом визначена фінансова санкція тільки за порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і розрахована вона відповідно до статті 20 цього Закону.

Пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 зазначеного Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вимоги вищенаведених норм права, суд апеляційної інстанції встановивши, що позивач є фізичною особою-підприємцем, яка є платником єдиного податку та не зареєстрована платником податку на додану вартість, дійшов правильного висновку про незаконність застосування штрафних санкцій до позивача за неведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Разом з тим, звертається увага скаржника, що доводи його касаційної скарги по цьому епізоду мотивовані з урахуванням приписів Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які на дату проведення перевірки та на дату прийняття податкового повідомлення-рішення від 25.12.2015 № вже діяли в іншій редакції або були взагалі виключені.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що апеляційний суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень в задоволеній частині позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді О.А.Веденяпін
Г.К.Голубєва