Справа № 826/95/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2017 року письмове провадження № 826/95/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів: Кузьменка В.А., Огурцова О.П. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вєка»
до третя особаДержавної фіскальної служби України Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєка» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно реєстрації податкових накладних №14 від 22.06.2015р.. №15 від 23.06.2015р., №16 від 24.06.2015р., №17 від 25.06.2015р., №18 від 26.06.2015р., №19 від 27.06.2015р., №20 від 28.06.2015р., №21 від 29.06.2015р., №22 від 30.06.2015р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- вважати податкові накладні №14 від 22.06.2015р.. №15 від 23.06.2015р., №16 від 24.06.2015р., №17 від 25.06.2015р., №18 від 26.06.2015р., №19 від 27.06.2015р., №20 від 28.06.2015р., №21 від 29.06.2015р., №22 від 30.06.2015р. такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подачі - 07.07.2015р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення діючих норм податкового законодавства України, відповідач не прийняв податкові накладні позивача, що у свою чергу перешкоджає провадженню його господарської діяльності.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєка» () як платник податків перебуває на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

07 липня 2015 року ТОВ «Вєка» направило за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення, у вигляді електронного файлу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкові накладні: №14 від 22.06.2015р.. №15 від 23.06.2015р., №16 від 24.06.2015р., №17 від 25.06.2015р., №18 від 26.06.2015р., №19 від 27.06.2015р., №20 від 28.06.2015р., №21 від 29.06.2015р., №22 від 30.06.2015р.

Квитанціями №1 зазначені податкові накладні не були прийняті у зв'язку з помилкою: сума ПДВ в документі (522,00) (652,50) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (-22340,13) продавця.

Позивач не погоджуючись з неприйняттям контролюючим органом податкових накладних, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок декларування податків і зборів визначається приписами Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань оподаткування.

Відповідно до п. 200-1.3 ПКУ платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, де:

УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

УПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

УНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 35 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що починаючи з 01 липня 2015 року платник податку зобов'язаний був дотримуватись вимог п. 200-1.3 ПКУ при реєстрації податкових накладних, які в тому числі складені до 01 липня 2015 року, але направлені на реєстрацію після 01 липня 2015 року.

Отже, відмова відповідача в даному випадку є правомірною та такою, що ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вказана позиція також викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.11.2016р. у справі №826/15912/15.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Вєка» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді О.П. Огурцов

В.А. Кузьменко