Справа № 334/6372/16-а (2-а/334/366/16)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 року справа № 334/6372/16-а (2-а/334/366/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-641вих-16 від 12.08.2016 та зобовязати відповідача здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991), у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-641вих-16 від 12.08.2016, без обмеження граничного розміру пенсії .

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-641вих-16 від 12.08.2016 року. Зобовязано відповідача здійснити з 01 серпня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року), у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-641вих.-16 від 12.08.2016 без обмеження граничного розміру пенсії.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної позивачу пенсії.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність її доводів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, та

заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 01.10.2003 року знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII, яка обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

12.08.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про проведення йому з 1 січня 2016 року перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області №18-641вих.-16 від 12.08.2016 про заробітну плату.

Листом відповідача №234/Ч-1 від 28.08.2016 року у проведенні перерахунку пенсії позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії згідно поданої довідки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а лише при призначенні нових пенсій працівникам прокуратури.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про ОСОБА_2 Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», що набрав чинності з 15 липня 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорсько-слідчим працівникам.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються ОСОБА_2 Міністрів України.

Водночас, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано ОСОБА_2 Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (набрав чинності 15.07.2015 р.) де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються ОСОБА_2 Міністрів України.

На момент звернення позивача ОСОБА_2 Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій не визначені.

Отже, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 01.01.2016), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорсько-слідчим працівникам законодавством визначено не було, відтак у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку на підставі частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки станом на час звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вже діяла в редакції, що не передбачає право на здійснення перерахунку пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати відповідних працівників, відсутні й підстави для застосування норми Закону, що втратила чинність.

Зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 та до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

У рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами ОСОБА_2 міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, отже відповідач не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Щодо вимог позивача про здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначені норми законодавства не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Великода проти України» від 03.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до статті 202 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суджу м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров