Справа № 500/3964/16-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 500/3964/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Бурнусус О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради, третя особа управління Державної казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області, про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу, як інваліду ІІ групи, недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2013-2016р.р., стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради на користь ОСОБА_2 згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-12 від 22.10.1993р. суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2013-2016р.р. в сумі 22941 грн. Також, позивач просив поновити йому строк звернення з позовом до суду, так як про порушення своїх прав він дізнався в 2016 році.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2017р. відмовлено в задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду. Адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог, що стосуються стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2013-2015р.р., залишено без розгляду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, та поновити йому строк звернення з позовом до суду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції при розгляді поданого ним клопотання про поновлення строку звернення до суду, не надано належної правової оцінки доводам позивача, що порушення строку звернення до суду відбулося у зв'язку з захворюванням та постійним лікуванням, в підтвердження чого суду надано 11 медичних довідок, які останнім проігноровано.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Даною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_2 в частині вимог щодо щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2013-2015р.р. суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення з позовом до суду, так як про отримання разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, аніж це встановлено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач фактично знав ще з квітня 2013 року, отримавши таку допомогу за 2013 рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, оскільки ст.99 КАС України перебіг строку звернення до суду пов'язує не тільки з днем коли особа дізналася про порушення своїх прав, а й з днем, коли така особа повинна була дізнатися про відповідне порушення. Визначена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, яку органи соціального захисту населення виплачують особам, на яких поширюється дія вказаного Закону, в квітні поточного року, у зв'язку з чим позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при отриманні кожного року (2013р. - 2015р.) грошової допомоги в розмірі, який, на його думку, не відповідає чинному законодавству.

При цьому, юридична необізнаність особи не є поважною причиною пропуску строку звернення з позовом до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду, в розумінні норм КАС України, визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні відомості про вчинення позивачем протягом тривалого строку дій на захист прав, які він вважає порушеними.

Посилання апелянта на довідки медичних установ про його захворювання та проходження лікування, як на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, апеляційний суд відхиляє, оскільки дослідивши надані позивачем довідки колегія суддів встановила, що протягом 2013-2015р.р. лікування ОСОБА_2 було періодичним, пов'язане з проходженням санаторно-курортного лікування, у зв'язку з чим останній міг скористатися наданим йому чинним законодавством правом на судовий захист. Доказів незадовільного стану здоров'я позивачем не надано.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

В силу ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.