Справа № 488/1890/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/1890/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції (далі Управління патрульної поліції у м. Миколаєві) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2016 року серії ПС3 № 065485.

В обґрунтування позову зазначалось, що 21 квітня 2016 року о 15 год. 50 хв. позивач на автомобілі TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по пр. Богоявленському та при наявності подвійної смуги руху перестроївся в ліву смугу, об'їжджаючи зупинившийся автобус, після чого був зупинений інспектором патрульної поліції, яким винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 065485 із застосуванням до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На думку позивача, названа постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2016 року серії ПС3 № 065485, яку було винесено поліцейським 2-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядовим поліції Хрустальовим Б.І., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Управління патрульної поліції у м. Миколаєві в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки відеозапису з нагрудного відеореєстратора патрульного. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що постановою від 21 квітня 2016 року серії ПС3 № 065485, винесеною інспектором патрульної служби 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядовим поліції Хрустальовим Б.І., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Згідно названої постанови, ОСОБА_1, керуючи 21 квітня 2016 року о 15 год. 50 хв. транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по пр. Богоявленському 319, здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги знаку 4.2 (рух праворуч) додатку 1 Правил дорожнього руху.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 названого Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Підпунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону передбачене право поліцейського зупинити транспортний засіб у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.

На підставі ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

За таких даних, чинним законодавством України працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 «г» названих Правил встановлено, що наказові знаки, до яких відноситься знак 4.2 «Рух праворуч», показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено матеріалами справи, за порушення вимог знаку 4.2 («Рух праворуч») постановою від 21 квітня 2016 року серії ПС3 № 065485, винесеною інспектором патрульної служби 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядовим поліції Хрустальовим Б.І., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а. с. 3).

При цьому, всупереч висновкам суду першої інстанції, як вбачається з наданого відповідачем відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, ОСОБА_1 після зупинення транспортного засобу, яким він керував, не заперечував факт порушення ним Правил дорожнього руху шляхом здійснення повороту ліворуч за наявності дорожнього знаку 4.2 («Рух праворуч»), відмовився від пропозиції інспектора патрульної служби переконатися в наявності названого знаку, а лише наполягав на необхідності застосування до нього попередження за вчинене правопорушення. Пояснення з приводу необхідності об'їзду зупинившогося перед його транспортним засобом автобуса, які містяться в позовній заяві, позивач інспектору патрульної служби не надавав.

Із врахуванням викладеного та наведених вище норм законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що при винесенні оскарженої постанови від 21 квітня 2016 року серії ПС3 № 065485 про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 255 грн. (15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), інспектор патрульної служби 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядовий поліції Хрустальов Б.І. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не є обґрунтованими.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко