Справа № 807/1855/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 р. Справа № 876/2305/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у адміністративній справі №807/1855/16 за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Воловецького відділення Мукачівської ОДПІ, Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області (Воловецьке відділення) № 3769-07 від 06 липня 2015 року. Стягнуто з Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,21 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що належний позивачеві автомобіль 2012 року випуску, з об'єктом двигуна 3456 куб. см, який придбано позивачем та зареєстровано 13 лютого 2013 року, є об'єктом оподаткування у 2015 році відповідно до приписів ст. 267 ПК України. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечили, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 06 липня 2015 року, відповідачем Воловецьким відділенням Мукачівської ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» за № 3769-07, відповідно до якого позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб (код платежу 18011000) в сумі 25000,00 грн., граничним строком для сплати якого зазначена 60 днів з дня вручення. Вказаний транспортний податок позивачем сплачено, однак неправомірність винесеного податкового-повідомлення рішення змусила його звернутися до суду.

17 листопада 2016 року, позивач звернувся до Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області із запитом від 16.11.2016 про отримання інформації про те, чи виносилось у 2014-2015 роках на сесію ради питання встановлення розміру (ставки) транспортного податку.

18 листопада 2016 року, листом №251/02-24 у відповідь на запит позивача Жденіївська селищна рада Воловецького району Закарпатської області повідомила, що ставку транспортного податку в 2014 році не встановлювали. До вказаного листа додано ксерокопію рішення Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області від 22 січня 2015 року № 503 «Про місцеві податки і збори».

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України - «Транспортний податок».

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1п.267.2 ст. 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п.267.4 ст. 267 ПК України).

У відповідності до ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 см3.

Згідно з пп.267.6.1 п.267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З матеріалів справи слідує, автомобіль марки Toyota Highlander; номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1; рік випуску 2012; об'єм двигуна 3456; дата здійснення реєстрації 22.09.2012, отже такий автомобіль є об'єктом оподаткування, як легковий автомобіль, який використовувався до 5 років.

Згідно ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

У відповідності до пп.10.1.1 п.10.1 ст. 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків. Згідно ст. 265 ПК України, однією із складових податку на майно є транспортний податок.

Особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не можуть бути встановлені безпосередньо рішенням Верховної Ради України. Верховна Рада України може встановлювати тільки перелік дозволених до встановлення місцевими радами місцевих податків і дозволених граничних параметрів таких податків, а власне, встановлення місцевих податків, із дотриманням встановлених Верховною Радою критеріїв - є компетенцією відповідних місцевих рад.

Згідно пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Одним із принципів податкового законодавства, згідно з положеннями пп.4.1.9 п.4.1 ст. 4 ПК України є стабільність, зміст якого полягає у тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Таким чином, 2015 рік - це плановий період, а 2016 рік - вже бюджетний період.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з позицією Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, практику Європейського суду з прав людини, та виходячи з того, що навіть якщо і було таке рішення Жденіївської селищної ради у 2015 році, за яким встановлено транспортний податок, то суд вважає, що обов'язок зі сплати цього податку до місцевого бюджету у фізичних осіб може виникнути тільки з 2016 року, тобто наступного бюджетного періоду.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що нарахування транспортного податку позивачу у відповідності до ст. 267 ПК України, є безпідставними, а тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення - рішення від 06.07.2015 №3769-07 не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно, а відтак підлягає визнанню його протиправним та скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у адміністративній справі №807/1855/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 21.03.2017р.