Справа № 803/297/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 803/297/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про скасування розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (далі управління, відповідач), в якому просить скасувати розрахунок від 23.02.2017 №28 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким позивача зобовязано сплатити 418,56 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач не погоджується з результатами зважування, проведеного під час габаритно-вагового контролю працівниками Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, оскільки згідно даних накладних вантажовідправника та вантажоодержувача вага автомобіля не перевищувала допустимої маси, а при контрольному зважуванні згідно з довідкою від 23.02.2017 про результати здійснення габаритно-вагового контролю повна маса склала більше норми на 3,2 т. Позивач вважає, що розрахунок плати за проїзд проведений на підставі недостовірних показників зважування, складений з порушенням вимог Порядку №879, а тому є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що відповідно до накладної ДП «Агрофірма Луга-Нова» зафіксована маса транспортного засобу не перевищувала допустимих норм, при цьому вантажоодержувачем у місці розвантаження товару додатково було зважено автомобіль позивача сертифікованими вагами, що підтверджується свідоцтвом про повірку вимірювальної техніки та актом технічного обстеження та проведення ремонтних робіт (а.с.10, 11).

Відповідач в поданих запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні його представник позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 не визнали, посилаючись на те, що за результатами контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, оскільки маса автомобіля позивача становила 43,2 т при допустимій 40 т, а навантаження на строєні осі при нормі 22 т становили 25,9 т. Відтак розрахунок проведений відповідно до Порядку №879. Вказує, що маса вантажу, яка зазначена у товаро-транспортних накладних, береться до уваги лише, тоді коли габаритно-ваговий контроль проводиться без застосування зважувального обладнання. Оскільки вага пересувна автомобільна при здійсненні вищевказаного контролю є повіреною та технічно справною, підстав щодо визнання результатів габаритно-вагового контролю незаконними немає, а тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03.08.2015 року ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.03.2017 за № (а.с.41-42).

23.02.2017 року на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 17.02.2017 №147, направлення від 20.02.2017 №007909, відповідно до графіку проведення рейдових перевірок у період з 20.02.2017 року по 26.02.2017 року державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Львівській області проводилась щотижнева рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом (а.с.29-31, 35).

Під час перевірки 23.02.2017 року був зупинений транспортний засіб марки Scania, державний номерний знак НОМЕР_1, із причепом Benalu, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який належить ФОП ОСОБА_3

Перевіряючими проведено документальний габаритно-ваговий контроль вказаного автомобіля марки Scania та встановлено надання послуг перевезення вантажу із перевищенням навантажень на строєні осі (нормативно допустиме 11,0/11,0/22,0, фактичне 6,55/10,75/25,8) та загальної маси транспортного засобу (нормативно допустиме 40 т, фактичне 43,2 т).

За результатами контролю складено довідку від 23.02.2017 року та акт від 23.02.2017 №ВС0130078 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі якого проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд в сумі 418,56 євро (а.с.33, 36-37).

Водночас, 23.02.2017 року складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними органами, у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень (а.с.38).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), Законом України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV), Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила №1306), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Частиною другою статті 29 Закону України №3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України №2862-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 органом державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» від 26.06.2015 №592 правонаступником майна, прав та обовязків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Так, підпунктом 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, визначено завдання служби Укртрансбезпека, зокрема, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку №1567).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктом 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Управлінню Укртрансбезпеки в Львівській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, при цьому перевірка відповідачем проведена у повній відповідності до вимог Порядку №1567.

Частиною першою статті 29 Закону №3353-XII визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспорті засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обовязковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до вимог статті 33 Закону №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Постанови №198 визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх обєктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

При цьому, відповідно до вимог пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з вимогами пункту 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як встановлено пунктом 22.5 Правил №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Водночас механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком №879.

Згідно з вимогами підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Як свідчить акт від 23.02.2017 №ВС0130078 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.13) та довідка від 23.02.2017 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.14), автомобіль марки Scania, державний номерний знак НОМЕР_3, причіп АС 2458 ХР, що належить ФОП ОСОБА_3, при наданні послуг перевезення вантажу (пшениці), що підтверджується накладними від 23.02.2017 б/н, №144, від 24.02.2017 №13149 (а.с.7-9), мав перевищення осьових навантажень (нормативно допустиме 11,0/11,0/22,0, фактичне 6,55/10,75/25,8) та загальної маси транспортного засобу (нормативно допустиме 40 т, фактичне 43,2 т).

Дана обставина підтверджується роздруківкою (чеком) від 23.02.2017 №12808, яка формується і видається автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування. Так, зафіксовано навантаження: на ліве перше колесо 3,350 т, на праве перше колесо 3,2 т, на ліве друге колесо 5,95 т, на праве друге колесо 4,8 т, на ліве третє колесо 5,8 т, на праве третє колесо 4,6 т, що в сумі складає навантаження 43,2 т, замість допустимих 40 т (+-2% похибки) (а.с.12).

Згідно цієї роздруківки позивачем допущено перевищення вагових обмежень на 3,2 т та осьового навантаження на 3,9 т дозволених нормативів (а.с.12).

Відтак, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого осьового та вагового навантаження транспортного засобу.

Водночас, перевезення товару відбувалося без оформлення відповідного дозволу, який дає право на рух автодорогами України, а тому позивач порушив вимоги статті 48 Закону №2344-ІІІ, про що зафіксовано в акті від 23.02.2017 поведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.38).

За приписами пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Розмір плати визначається у відповідності до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879. Так, згідно з пунктами 1, 2 за великовагові транспортні засоби (за загальну масу) від 40 до 44 тонн включно ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро, а за великовагові транспортні засоби з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро за кожен кілометр відстані.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно- двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази (пункт 31 вказаного Порядку).

Так, згідно з пунктом 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у пятикратному розмірі. Перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі довідки від 23.02.2017 та акта від 23.02.2017 №ВС0130078 проведено розрахунок від 23.02.2017 №28 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с.15).

Як встановлено судом та не заперечується представником позивача в судовому засіданні, що транспортний засіб позивача мав строєні осі.

Відповідно до вищезазначеного та пункту 1 розрахунку №28 від 23.02.2017 навантаження на загальну масу становила 43,2 т, замість допустимих 40т, тобто на 3,2 т більше, отже ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро.

При цьому, згідно з пунктом 2.3.1 вказаного розрахунку навантаження на строєну ось становила 25,9 т, замість допустимих 22 т, тобто на 3,9 т більше, що еквівалентно ставці плати за кожен кілометр відстані - 0,27 євро за кожен кілометр відстані.

Таким чином, з огляду на вище зазначене у відповідності до формули розмір плати за проїзд повинен складати: П = (Рзм + Рнв + Рг) Ч В Ч К, тобто (0,1+0,54+0) Ч218Ч3=418,56 Євро, де Рзм 0,1 Євро/км (згідно ставок плати за загальну масу); Рнв - 0,54 Євро/км (0,27Ч2 Євро/км) (згідно ставок плати за проїзд перевищення осьових навантажень, зокрема на строєну вісь перевищення становить 17,7% (від 10 до 20 відсотків включно 0,27 Євро/км), а також подвоєння плати за проїзд згідно з пунктом 31 Порядку №879 - строєні осі з одиночними шинами); Рг-0 (перевищення габаритних параметрів); В - пройдена відстань 218 км, К - на 10 40 відсотків у потрійному розмірі.

На підставі вищевикладеного слід дійти висновку про правильність здійснення контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Львівській області розрахунку плати за проїзд від 23.02.2017 №28.

Суд не бере до уваги посилання позивача на дані товарно-транспортних накладних та результати зважування вантажовідправником та вантажоодержувачем, оскільки дані документи не можуть вважатися беззаперечними доказами того, що нормативно встановлене навантаження на осі транспортного засобу було дотримано. Разом з тим, маса вантажу, зазначена у товарно-транспортній накладній, береться до уваги посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у випадку здійснення документального габаритно-вагового контролю.

Підпунктом 5 пункту 2 Порядку №879 наведене визначення поняття «документальний габаритно-ваговий контроль» - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та вантажу.

Таким чином, маса вантажу, зазначена у товарно-транспортній накладній, береться до уваги лише тоді, коли габаритно-ваговий контроль проводиться без застосування зважувального обладнання.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Водночас пункт 12 Порядку №879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Тобто, виходячи зі змісту вказаних положень, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнанні, яке повинно бути у робочому стані, а також яке в установленому порядку пройшло метрологічну атестацію з його подальшим клеймуванням та повинно мати відповідний сертифікат.

З матеріалів справи вбачається, що вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH, заводський номер №008178, яка використовується ДП «Львівський облавтодор» при здійсненні габаритно-вагового контролю відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 та пройшла щорічну повірку, що підтверджується свідоцтвом від 08.07.2016 №34-00/3517 зі строком дії до 08.07.2017 (а.с.34).

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Scania, державний номерний знак НОМЕР_3, причіп АС 2458 ХР, що належить ФОП ОСОБА_3, здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Відтак підстав щодо визнання результатів габаритно-вагового контролю незаконними немає.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері дорожнього руху, відповідальність за перевезення вантажу несе вантажоперевізник. Саме він зобовязаний враховувати всі властивості вантажу та технічні характеристики транспортного засобу з метою недопущення порушення правил дорожнього руху та безпеки на транспорті.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про дорожній рух», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особа-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про скасування розрахунку відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_5Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 21 березня 2017 року.