Справа № 752/18232/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання неправомірними та протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А

03 листопада 2016 року позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просила суд:

- визначити неправомірними та протиправними дії Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з відмовою в проведені їй перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок виплати їй пенсії в розмірі 80 % без обмеження розміру пенсії по довідках №26-2-7/38 та №26-2-7/39 від 04.04.2013, які були надані на момент її звільнення 04.04.2013, з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, які враховуються при обчисленні пенсії та з сплачено страхові внески починаючи з 04.04.2013 без обмеження граничного розміру пенсії;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок виплати пенсії ОСОБА_3 у розмірі 80 % від сум заробітної плати державних службовців згідно із Законом України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», а саме посадового окладу у розмірі 9477 грн., надбавки за ранг державного службовця - 600 грн., надбавки за вислугу років та стаж державної служби (20 %) - 1896 грн., в розмірі 11973 грн., з урахуванням всіх складових заробітної плати (в т.ч. матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань) в розі 80 % без обмеження граничного розміру пенсії з 01.05.2016;

- зобов'язати відповідача компенсувати втрати частини пенсії ОСОБА_2 з моменту звільнення 04.04.2013, шляхом виплати її з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, які враховуються при обчисленні пенсії та з сплачено страхові внески та перерахунку пенсії у розмірі 80 % від сум заробітної плати державних службовців згідно із Законом України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців.

Листом №1089/03/Л-874 від 18.10.2016 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві, повідомило позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Відповідачем зазначено, що відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, який набрав чинності з 01.05.2016 не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовця.

Крім того відповідачем зазначено, що при розрахунку пенсії позивача була врахована довідка №26/2-7/38 від 04.04.2013 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідка №26-2-7/39 від 04.04.2013 про складові заробітної плати за період з 01.04.2011 по 31.03.2013 (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи).

Виходячи з вищевикладеного, відповідач дійшов висновку, що законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до поданих документів - відсутні.

Не погоджуючись з цим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позову, прийшов до висновку про правомірність та обґрунтованість дій відповідача, з огляду на те, що норми закону відповідно до яких позивач просила здійснити перерахунок пенсії, а саме Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 втратили чинність, тоді як Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, що діє з 01.05.2016 не передбачає перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку з підвищенням окладів працюючих державних службовців та з урахуванням отримуваної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з підвищенням окладів працюючих державних службовців. Водночас, вважає необґрунтованими та передчасними висновки суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо включення в розрахунок пенсії позивача допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які вона отримувала на час виходу на пенсію та з яких були сплачені страхові внески. В зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового зважаючи на наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу (що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання - чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не були включена до складу заробітної плати державного службовця при призначені пенсії, необхідно враховувати при обчисленні розміру пенсії позивача. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, що не заперечувалось відповідачем, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України справа №732/1421/14 від 09 червня 2015 року.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки виданої ОСОБА_2 про складові її заробітної плати, №26-2-7/39 від 04.04.2013, інші виплати становлять матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 26524,77 грн.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 має право на проведення розрахунку пенсії з включенням до неї таких складових як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, що позивач отримувала до виходу на пенсію.

Що стосується визначення дати проведення перерахунку пенсії, то колегія суддів вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що позивач звернулась до суду з позовом 03.11.2016, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про перерахунок пенсії, з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески починаючи з 04.04.2013 по 02.05.2016 підлягають залишенню без розгляду, в зв'язку з пропуском строку звернення.

Тоді як перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески необхідно здійснювати починаючи з 03.06.2016, з урахуванням положень ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується позовних вимог про здійснення зазначеного перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру пенсії, колегія суддів дійшла висновку про передчасність позовних вимог в цій частині з огляду на те, що позивача не було обмежено у виплаті пенсії.

Відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Разом з цим, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позову в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2, у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців, прийшов до обґрунтованого висновку про правомірність та обґрунтованість дій відповідача, з огляду на те, що норми закону відповідно до яких позивач просила здійснити перерахунок пенсії, а саме статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 втратили чинність, тоді як Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, що діє з 01.05.2016 не передбачає перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої та апеляційної інстанції з заявою до пенсійного фонду про перерахунок пенсії ОСОБА_2. звернулась 05 жовтня 2016 року, проте на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність, у зв'язку з набуттям чинності 1 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV. Таким чином, з 1 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» № 889-VIII по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Разом з цим, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, з 1 травня 2016 року підстав для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати не вбачається.

На час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони України №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині позовних вимог з огляду на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2017 року у справі №686/17709/16-а, від 01 лютого 2017 року у справі №669/641/16-а.

Посилання апелянта на те, що відповідно до статті 22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивачу приводить до звуження змісту та обсягу її конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки як вбачається з аналізу норм Конституції України та зазначено в рішенні Конституційного Суду України у справі №20-рп/2008 від 08.10.2008 конституційні права і свободи, встановлені Конституцією України, не можна скасовувати та обмежувати (ч.2 ст.22, ч.1 ст.64, ч.1 ст.157 Конституції України), а права і свободи встановлені в законах України не можна тільки обмежувати (ч.3 ст.22 Конституції України).

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та залишенню в частині вимог без розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання протиправними дій Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві у нездійсненні перерахунку та невиплаті пенсії позивачу з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, з яких сплачено страхові внески.

В цій частині прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, з яких сплачено страхові внески відповідно до довідки №26-2-7/39 від 04.04.2013.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 03.06.2016 перерахунок ти виплату пенсії ОСОБА_2 урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, з яких сплачено страхові внески відповідно до довідки №26-2-7/39 від 04.04.2013, з урахуванням вже здійснених виплат.

В частині позовних вимог про перерахунок пенсії, з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, з яких сплачено страхові внески відповідно до довідки №26-2-7/39 від 04.04.2013 за період з 04.04.2013 по 02.05.2016 - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 23 березня 2017 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.