Справа № 2-а-4862/10/1470
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4862/10/1470

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Турецької І.О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_1 від 05.07.2010 року.

В обґрунтування позову зазначила, що зазначене рішення є незаконним, оскільки законодавством не покладено на підприємця обовязку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення № НОМЕР_1 від 05.07.2010 року про застосування штрафних санкцій на суму 4356 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі зясовано, що позивач, згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2010 року перебуває на спрощеній системі оподаткування.

19.06.2010 року посадовими особами ДПА в Миколаївській області проведено перевірку позивача за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій торгового обєкту, розташованого за адресою Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське. За результатами перевірки складено акт № 0034/14/20/23- від 19.06.2010 року, з якого вбачається, що позивачем допущено порушення п.12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, послуг, яке полягало у неведенні обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання) у встановленому законом порядку на суму 2178 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних фінансових санкцій від 05.07.2010 року за № НОМЕР_1 на суму 4 356 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги п.12 ч.1 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не можуть бути застосовані до фізичних осіб-підприємців, які сплачують єдиний податок, оскільки законодавством не передбачено їх обовязку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції правильним та цілком обгрунтованим, при цьому зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, зобовязані вести Книгу обліку доходів та витрат.

Постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26.09.2001 затверджено Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, пунктом 3 якого передбачено, що форма книги затверджується Державною податковою адміністрацією України.

Згідно п.5 вказаної Постанови субєктом підприємницької діяльності до книги обліку доходів і витрат заносяться такі відомості: порядковий номер запису, дата здійснення операції, повязаної з проведенням витрат і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг).

Вказані нормативні акти передбачають обов'язок фізичних осіб-підприємців, що перебувають на спрощеній системі оподаткування, здійснювати облік шляхом зазначення лише відповідних сум витрат, а не товарних запасів та первинних бухгалтерських документів, якими ці суми підтверджуються.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, при здійсненні господарської діяльності фізичною особою-підприємцем, що перебуває на спрощеній системі оподаткування, відсутність за місцем реалізації товарів обліку товарних запасів, певних первинних документів на товар не може бути підставою для застосування фінансових санкцій на основі ст.21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як встановлено судом першої інстанції, книга обліку доходів і витрат фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності прошита, пронумерована та зареєстрована в ДПІ Жовтневого району Миколаївської області.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимоги п.12 ч.1 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не можуть бути застосовані до фізичних осіб-підприємців, які сплачують єдиний податок, оскільки законодавством не передбачено їх обовязку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання.

Зважаючи на все вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи.

Висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1. ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

ОСОБА_2.