Справа № 824/152/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 березня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/152/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Кривохижі Н.В.

сторони в судове засідання не з'явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову

в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції,

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державне підприємство "Сетам", ТОВ "Кредитні ініціативи"

про визнання дій неправомірними.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати рішення старшого державного виконавця ВДВС Кіцманського районного управління юстиції (далі - відповідач) Мельничука С.М. про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським В. А. №2328 від 15.02.2016 р., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості шляхом передачі іпотечного майна: будівлі складу бувшого військового містечка, загальною площею 164,7 кв. м. та земельна ділянка КН НОМЕР_1, площею 0,1746 га, за адресою: АДРЕСА_1 на реалізацію неправомірним.

Ухвалою суду від 13.03.2017 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Одночасно із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити реалізацію арештованого майна: будівлі складу військового містечка, загальною площею и 164,7 га, земельна ділянка 0,176 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судового спору по суті.

В обґрунтування заяви позивач вказував, що оцінка, за якою передано майно на реалізацію, а також фотографії не відповідають дійсності. Також позивач зазначав, що незаконна реалізація майна може прямо вплинути на його права, а саме на конституційне право на володіння та використання власного майна, яке належить на підставі правовстановлюючих документів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, явку представників не забезпечили, про причини неприбуття не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про розгляд вказаної заяви про забезпечення позову, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 118 КАС України, суд вважає, що неприбуття сторін належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання не є перешкодою для розгляду заяви про забезпечення адміністративного позову за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання з таких міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 вищевказаної статті Кодексу визначено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік форм забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст. ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства - забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд звертає увагу, що для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вказаній нормі. Однак, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів та не наведено у заяві обставин, які б вказували на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На переконання суду, позивачем також не доведено та не надано докази, які б свідчили про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, а наведені в заяві обставини, якими позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову, не свідчать про наявність підстав для забезпечення адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відсутні передбачені ч. 1 ст. 117 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 71, 117, 118 та 160 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з моменту проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький

Ухвалу в повному обсязі складено 20.03.2017 р.