Справа № 333/6789/16-а(2-а/333/28/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2017 рокусправа № 333/6789/16-а провадження №2-а/333/28/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя

на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2017 року по справі №333/6789/16-а (провадження №2-а/333/28/17) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати дії УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із заробітної плати в сумі 544-10крб. за роботу в період з 26 по 27 квітня 1986 року в зоні відчуження у місті Чорнобиль - протиправними;

- зобовязати УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя провести перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із заробітної плати в сумі 544-10крб. за роботу в період з 26 по 27 квітня 1986 року в зоні відчуження у місті Чорнобиль, та виплатити, починаючи з 09 серпня 2016 року, з урахуванням вже проведених виплат.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом ІІІ групи довічно, хвороба якої пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності, призначену їй відповідно до вимог вказаного Закону. У період з 26 по 27 квітня 1986 року позивач була викликана на роботу для видачі засобів індивідуального захисту та ін. Роботи виконувались в м.Припять. Відповідно до платіжної відомості №16 від 15 травня 1986 року позивачу було виплачено додаткова заробітна плата в розмірі 255 руб. Відповідно до платіжної відомості № 6 від 15 травня 1986 року, позивачу було виплачено премію в розмірі 140руб. Вказані суми були позивачу нараховані та виплачені, зокрема премія, встановлена підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню ліквідаційного середовища». Виходячи з наведеного, розмір заробітної плати позивача за період роботи з 26 по 27 квітня 1986 року в зоні відчуженні по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС складає 544,10 крб. (148,50 крб. фактично виплачена заробітна плата, 255,60 крб. фактично виплачена додаткова заробітна плата та 140,00 крб. - премія).

09 серпня 2016 року позивач звернулась до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії по інвалідності із зазначеної вище суми заробітної плати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС з квітня 1986 року. Однак, 19.10.2016 року відповідачем в цьому було відмовлено з посиланням на те, що при

проведенні перевірки довідки про заробітну плату, підприємством ВАТ «Автомобіліст» не надано Положення про преміювання, що діяло на той час на підприємстві, а дані зазначені у платіжних відомостях суперечать ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1086 року №207-7. Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.

ОСОБА_2 Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду фактично мотивована тим, що довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в період з 26 квітня по 27 квітня 1986 року, яку позивач надала відповідачу для перерахунку пенсії, за формою і змістом відповідає наказу Міністерства соціальної політики України від 03.09.2012 року № 536, видана уповноваженим на те органом та не визнана недійсною в судовому порядку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення сулу першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що подані для перерахунку пенсії документи відповідали вимогам законодавства щодо їх оформлення. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що надана позивачем довідка за формою №122 повинна обовязково містити шифр та код нарахування сум, які підтверджують, що зазначена заробітна плата отримання за період роботи, який пов'язаний з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Вказані реквізити зазначена довідка не містила, що суперечить формі її оформлення, яка визначена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1. Крім цього, відповідач вказував і на невідповідність вимогам законодавства оформлення довідки про заробітну плату від 15.10.2015р. №418, яка видана ВАТ «Автомобіліст», у звязку з чим було проведено зустрічну перевірку документів у ВАТ «Автомобіліст». За результатами перевірки було встановлено, що суми, які зазначені у платіжних відомостях як виплачені позивачу, не були включені до особового рахунку позивача. Крім цього, ВАТ «Автомобіліст» не було надано Положення про преміювання, на підставі якого можливо б було визначитися з розміром виплаченої премії, оскільки постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №807-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премій до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяці. У разі приймання рішення щодо підвищення граничного розміру премії, в положення про преміювання повинні бути внесені відповідні зміни.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (Єгошина прізвище до шлюбу) є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІІ групи захворювання пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя як отримувач пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

09.08.2016р. ОСОБА_1 звернулася до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням довідки про заробітну плату, яку отримано за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у квітня 1986 року. Згідно довідки ВАТ «Автомобіліст» від 15.10.2015р. №418 заробітна плата ОСОБА_1 за період з 26.04.1986р. по 27.04.1986р становить 544,10 крб. (148,50 крб. фактично виплачена заробітна плата, 255,60 крб. фактично виплачена додаткова заробітна плата та 140,00 крб. виплачена премія).

Листом від 19.10.2016р. за вих..№9893/04 УПФУ відмовило у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на відсутність для цього правових підстав. Фактично підставою для відмови у здійсненні перерахунку стало те, що за результатами перевірки УПФУ було встановлено, що заробітна плата, яка відображена у поданій довідці, не була включена до особового рахунку ОСОБА_1 Крім цього, ВАТ «Автомобіліст», яким було видано довідку про заробітну плату, до перевірки не було надано Положення про преміювання, у звязку з чим неможливо визначитися з правильністю розміру премії, який зазначений у довідці про заробітну плату.

Не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Частиною 1статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112, був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Обчислення пенсій відповідно до статті 15 зазначеного Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

У спірному випадку, позивачем до УПФУ надано довідку від 15.10.2015р. №418, яку видано ВАТ «Автомобіліст» - правонаступником підприємства на якому у 1986 році працювала ОСОБА_1, в якій зазначено про те, що за роботу у зоні відчуження (м.Припять) з 26.04.1986р. по 27.04.1986р. їй виплачена заробітна плата 544,10 крб., з яких 148,50 крб. - заробітна плата, 255,60 крб. - додаткова заробітна плата та 140,00 крб. премія.

При цьому, вказану довідку видано на підставі платіжних відомостей, табелів обліку робочого часу, в яких відображено як відпрацьований час так і виплачені позивачу суми. Факт наявності первинних документів (платіжних відомостей, табелів обліку робочого часу), як вбачається з листа УПФУ яким відмовлено у перерахунку пенсії, пенсійним органом не заперечувався, натомість, УПФУ вказувало на те, що дані виплати не включені до особового рахунку позивача.

На думку колегії суддів, не включення вказаних сум, які згідно первинних документів фактично були виплачені позивачці, до її особового рахунку, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки вказані обставини не спростовують як факт роботи позивача у зоні відчуження так і факт отримання нею вказаних сум за виконану роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Не можуть бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії і посилання УПФУ на те, що під час здійснення зустрічної звірки ВАТ «Автомобіліст» підприємством не було надано Положення про преміювання, у звязку з чим неможливо визначитися з правильністю розміру премії, який зазначений у довідці про заробітну плату, оскільки відсутність такого Положення не спростовує сам факт виплати позивачці премії за виконану роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а правильність нарахованої та виплаченої премії не може вплинути на право особи на перерахунок пенсії за умови встановлення фактичної виплати, у складі заробітної плати, премії.

Отже, наведені в листі УПФУ від 19.20.2016р. підстави для відмови у перерахунку пенсії, неможливо визнати обґрунтованими.

В апеляційній скарзі, обґрунтовуючи свою правову позицію, відповідач посилається і на інші обставини, які на його думку унеможливлюють здійснення перерахунку пенсії на підставі наданих позивачем документів.

Так, відповідач вказує на те, що надана позивачем довідка за формою №122 повинна обовязково містити шифр та код нарахування сум, які підтверджують, що зазначена заробітна плата отримання за період роботи, який пов'язаний з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Вказані реквізити зазначена довідка не містила, що суперечить формі її оформлення, яка визначена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що довідка за формою №122 є довідкою про період перебування особи в зоні відчуження, а не довідкою про отриману заробітну плату у цей період. У спірному випадку (а.с.14) у довідці за формою №112 відображено період, в який позивачка була безпосередньо зайнята на роботах у зоні відчуження. Отже, у спірному випадку не можливо стверджувати про невідповідність вимогам законодавства довідки за формою №122.

Щодо посилань відповідача на невідповідність вимогам законодавства довідки від 15.10.2015р. №418, яка видана ВАТ «Автомобіліст», то обставини, які свідчать про обґрунтованість інформації в цій довідці, викладено вище, а саме те, що інформація, яка зазначена у вказаній довідці, базується на платіжних відомостей, табелів обліку робочого часу, в яких відображено як відпрацьований час так і виплачені позивачу суми.

В апеляційній скарзі відповідач також вказує на те, що позивач перебувала в зоні відчуження лише один день, а право на отримання пенсії мають лише особи, які працювали з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 днів. Такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки у відповідності до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, мають право на призначення їм пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років. Крім цього, вказані доводи відповідача виходять за межі обставин, які підлягають встановленню у цій справі, оскільки у спірному випадку йдеться не про право позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, а про право на перерахунок раніш призначеної пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено обґрунтоване і законне рішення, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2017 року по справі №333/6789/16-а (провадження №2-а/333/28/17) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі виготовлено 22.03.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк