Справа № 340/624/16а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року № 876/3021/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивачки ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивачка, з врахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними дії Косівського об'єднаного УПФ України щодо відмови здійснити перерахунок та виплату їй пенсії;

зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2016 із врахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву з 01.01.1987 по 31.12.1989 у Верховинському хлібозаводі Верховинського районного споживчого товариства відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки, на підставі яких Верховинським районним споживчим товариством видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 065 від 28.11.2016;

зобов'язати Косівське об'єднане УПФ України, починаючи з моменту звернення з позовом до суду, припинити стягнення з її пенсії 20% переплати, яка нарахована згідно рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком), виплатою та відмовою у призначенні пенсій.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2017 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Косівського об'єднаного УПФ України щодо відмови здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії.

Зобов'язано Косівське об'єднане УПФ України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії, починаючи з 01.12.2016 із врахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву з 01.01.1987 по 31.12.1989 у Верховинському хлібозаводі Верховинського районного споживчого товариства відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки, на підставі яких Верховинським районним споживчим товариством видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії вих. № 065 від 28.11.2016.

Зобов'язано Косівське об'єднане УПФ України, починаючи з 29.11.2016 припинити стягнення із пенсії ОСОБА_3 20% переплати, яка нарахована згідно рішення комісії управління ПФУ у Верховинському районі Івано-Франківської області по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком), виплатою та відмовою у призначенні пенсій від 11.12.2012.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Косівське об'єднане УПФ України, подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції не врахував, що довідка про заробітну плату позивачки № 58 від 15.08.2000, видана КТП «Говерла» та яка була надана для перерахунку пенсії, викликає сумнів, оскільки є підстави вважати, що до книг про нарахування заробітної плати Верховинського районного споживчого товариства за 1987-1989 роки було внесено неправдиві відомості. На підставі цієї недостовірної довідки позивачці було безпідставно призначено пенсію у збільшеному розмірі. У зв'язку з виявленими порушеннями з листопада 2012 року пенсію ОСОБА_3 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, тому підстави для її перерахунку відсутні. Також із пенсії позивачки правомірно щомісячно стягується переплата пенсії.

Суд першої інстанції не врахував, що в трудовій книжці ОСОБА_3 відсутній запис про роботу у Верховинському хлібозаводі, а записи № 5 та № 6 свідчать про те, що вона була прийнята в члени колгоспу «Прикордонник».

Крім того, ОСОБА_3 пропустила строк звернення до суду, встановлений статтею 99 КАС України, оскільки рішення про зменшення розміру пенсії та стягнення переплати пенсії були прийняте у грудні 2012 року, про що повідомлено позивачку у встановленому порядку.

Суд першої інстанції не розглянув клопотання про зупинення провадження у справі до моменту закінчення розслідування справи по факту використання завідомо підробленого документа (довідки про заробітну плату № 58 від 15.08.2000), що є злочином, відповідальність за який передбачена частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Апелянт просить скасувати постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2017 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивачки, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що в червні 2009 року ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі було призначено дострокову пенсію за віком як жінці, яка народила та виховала до шестирічного віку п'ятеро дітей (протокол № 50233 від 16.07.2009).

За результатами проведеної управлінням ПФУ у Верховинському районі зустрічної перевірки документів про заробітну плату, яка дає право на пенсію, відповідачем було зроблено висновок, що відомості зазначені в довідці, яка видана КТП «Говерла» № 58 від 15.08.2000 про заробітну плату ОСОБА_3 у Верховинському районному споживчому товаристві (далі Верховинське РСТ) та книгах по нарахуванню заробітної плати за 1987-1989 роки викликають сумнів щодо їх достовірності, що відображено в акті № 292 від 11.09.2012.

У зв'язку з вищевказаним, УПФ України у Верховинському районі з листопада 2012 року проводиться виплата пенсії позивачці у зменшеному розмірі, оскільки по пенсійній справі № 111868 нараховано переплату пенсії в сумі 32866,14 грн.

11.12.2012 комісією по розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком), виплатою та відмовою у призначенні пенсій УПФ України у Верховинському районі прийнято рішення № 22/7 про щомісячне утримання 20% із пенсії ОСОБА_3 до повного погашення переплати.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Косівського об'єднаного УПФ України із заявою, в якій просила скасувати розпорядження управління про зменшення пенсії, повернути безпідставно утримані із її пенсії кошти та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи в колгоспі «Прикордонник» з 01.01.1987 по 31.12.1991 та за період роботи у Верховинському хлібозаводі протягом 1987-1989 років, провести відповідні пенсійні виплати та продовжувати виплачувати їх надалі.

Для підтвердження роботи у Верховинському хлібозаводі Верховинського РСТ позивачка надала повторно довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 065 від 28.11.2016 року, яка видана Верховинським РСТ відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки.

Листом Косівського об'єднаного УПФ України № 60/03 від 27.12.2016 ОСОБА_3 повідомлено, що довідка про заробітну плату у Верховинському хлібозаводі від 15.08.2000 № 58 не відповідає дійсності, книги по заробітній платі не відповідають вимогам інструкції ведення бухгалтерського обліку. Також повідомлено, що зменшений розмір пенсії виплачується позивачці з 01.11.2012 на підставі акта зустрічної перевірки № 292 від 11.09.2012.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, виходив з того, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_3 є протиправними, тому Косівське об'єднане УПФ України зобов'язане здійснити перерахунок пенсії позивачки з врахуванням заробітної плати за період її роботи по сумісництву у Верховинському хлібозаводі Верховинського РСТ з 01.01.1987 по 31.12.1989, та припинити стягнення переплати пенсії у розмірі 20% щомісячно.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Відповідно до частини 3 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово, до прийняття відповідного закону, жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка ОСОБА_3 дійсно працювала по сумісництву у Верховинському хлібозаводі, який був структурним підрозділом Верховинського РСТ, що підтверджено показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, оригіналами книг по нарахуванню заробітної плати за 1987-1989 роки Верховинського хлібозаводу, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 065 від 28.11.2016, виданою Верховинським РСТ.

Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 ( в редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі Порядку), за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку).

Посилання апелянта на те, що в трудовій книжці позивачки відсутній запис про її роботу у Верховинському хлібозаводі, що є підставою для відмови в задоволенні позову, апеляційний суд до уваги взяти не може, оскільки факт роботи позивачки підтверджений показами двох свідків, які спільно працювали з ОСОБА_3 у Верховинському хлібозаводі. Крім того, предметом судового оскарження є протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату у Верховинському хлібозаводі, а не факт роботи позивачки на цьому підприємстві. Рішення про зменшення розміру пенсії та стягнення переплати пенсії було прийнято пенсійним органом не у зв'язку з не підтвердженням факту роботи позивачки в 1987-1989 роках у Верховинському хлібозаводі, а у зв'язку з тим, що виникли сумніви щодо відомостей, зазначених в довідці про нарахування заробітної плати за вказаний період роботи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було витребувано оригінали книг нарахування заробітної плати працівникам Верховинського хлібозаводу Верховинського РСТ, та встановлено, що суми нарахованої ОСОБА_3 помісячно заробітної плати відповідають сумам, які зазначені в довідці № 065 від 28.11.2016, яка була надана позивачкою відповідачу для перерахунку пенсії.

Як видно з листа Косівського об'єднаного УПФ України № 60/03 від 27.12.2016, відповідач не вказав підстав для відмови в перерахунку пенсії з врахуванням довідки № 065 від 28.11.2016 та припинення стягнення переплати пенсії. В даному листі лише зазначено, що зменшений розмір пенсії виплачується позивачці з 01.11.2012 на підставі акта зустрічної перевірки № 292 від 11.09.2012.

Суд першої інстанції, досліджуючи оригінали книг нарахування заробітної плати працівникам Верховинського хлібозаводу Верховинського РСТ, встановив, що дані, зазначені в акті зустрічної перевірки № 292 від 11.09.2012 не відповідають змісту оригіналів цих книг.

Враховуючи наведене, немає правових підстав для неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_3 довідки № 065 від 28.11.2016 року, яка видана Верховинським РСТ відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки.

Відповідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, надміру виплачені суми пенсій стягуються з пенсіонера лише у разі його зловживання правом на пенсію, що встановлюється відповідним судовим рішенням, або у разі подання страхувальником недостовірних даних.

Як видно з матеріалів справи, позивачка не вчиняла недобросовісних дій щодо отримання надміру виплачених сум пенсії. Також належних доказів зловживань з боку позивачки не надано відповідачем, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про припинення стягнення переплати з її пенсії.

Сумніви пенсійного органу щодо достовірності відомостей в довідці про заробітну плату позивачки, які не підтверджені висновками та рішеннями відповідних органів, не можуть бути підставою для зменшення розміру пенсії та стягнення переплати раніше виплаченої пенсії.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не зупинення провадження у справі до моменту закінчення розслідування справи по факту використання завідомо підробленого документа (довідки про заробітну плату № 58 від 15.08.2000) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки позивачка просить здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 065 від 28.11.2016 року, яка видана Верховинським РСТ, а не довідки про заробітну плату № 58 від 15.08.2000.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, Верховинський хлібозавод входив до складу Верховинського РСТ як структурний підрозділ, тому доводи апелянта, що довідка про нарахування заробітної плати видана неналежним суб'єктом (правонаступником) є необґрунтованими.

Щодо строку звернення до суду з позовом, встановленого статтею 99 КАС України, то такий, з огляду на заявлені позовні вимоги, ОСОБА_3 не пропущено.

Апеляційний суд звертає увагу, що дії органу Пенсійного фонду України, які полягали у зменшенні розміру пенсії позивачки на підставі сумнівів щодо достовірності довідки про заробітну плату до закінчення розслідування справи по факту використання завідомо підробленого документа, призвели до значного та тривалого порушення права ОСОБА_3 на належне пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року у справі № 340/624/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 24.03.2017.