Справа № 731/540/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 731/540/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Моцьора О.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 18.01.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до Варвинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо припинення їй, як інваліду 3 групи, з 01.09.2016 виплати пенсії неправомірними та протиправними, і зобов'язання поновити виплату пенсії з 01.09.2016 в повному обсязі.

Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 18.01.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідачем було правомірно припинено виплату пенсії, який є пенсіонером та посадовою особою органу місцевого самоврядування, на виконання вимог ч. 17 Розділу І Закону України від 24.12.2015 року №911-ІІУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», якою ч. 7 ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України не виплачуються».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач через інвалідність з 13.08.2015 перебуває на обліку в Варвинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Чернігівської області, з 01.09.2016 їй призначено пенсію по третій групі інвалідності внаслідок загального захворювання (а.с. 9, 10).

З 17.08.2016 позивачу встановлена третя група інвалідності внаслідок загального захворювання на строк до 01.09.2017, що підтверджується копією відповідної довідки МСЕК (а.с. 17). При цьому пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 01.09.2016 Варвинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Чернігівської області пенсія позивачу по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання не виплачується.

Позивач звернулась до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області з заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності з 01.09.2016, однак отримала відмову (а.с. 8, 9).

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.11.2012 по даний час позивач працює на посаді спеціаліста бухгалтера Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 13, 14-16), що дає їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 .

Положеннями вказаного вище Закону України внесені зміни до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а саме частину сьому статті 21 Закону викладено в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

З аналізу вказаної статті вбачається застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії у період служби в органах місцевого самоврядування.

Частинами першою та другою ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (редакції п. 2 ч. 5 Розділу І Закону від 24.12.2015) передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 01.04.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-УІІІ від 02.03.2015, яким частину 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітні 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 2 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Згідно п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України "Про державну службу" поширювалась на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Водночас, 01.05.2016 втратив чинність Закон, який, у відповідності до п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» поширював свою дію на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, з 01.05.2016 Закон України «Про державну службу» не регламентує правовий статус посадової особи органу місцевого самоврядування, а посадові особи державної служби та посадові особи органів місцевого самоврядування є різними за своїм суб'єктним складом та розгалуженими за своїм статусом.

Для відокремлення суб'єктного складу посадовців органу місцевого самоврядування слід звернути увагу на частину першу ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування», якою визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Колегія суддів звертає увагу, що саме із отриманням статусу посадової особи органу місцевого самоврядування законодавець пов'язує факт припинення виплати пенсії, про що прямо зазначено в п. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, єдиною підставою для припинення виплати пенсії є перебування особи на роботі у органах місцевого самоврядування. Таке обмеження щодо виплати пенсії законодавець передбачив на період роботи пенсіонера на відповідній посаді та за відповідних умов, виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи, це є єдиною підставою для поновлення виплати пенсії згідно чинного законодавства.

Відтак, враховуючи те, що позивач продовжує працювати в органах місцевого самоврядування на посаді спеціаліста бухгалтера Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, вона є посадовою особою (спеціальним суб'єктом) на яку безпосередньо розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що саме Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є спеціальним актом, що підлягає застосуванню до позивача в силу його статусу (посади в органі місцевого самоврядування).

Більш того, стаття 21 зазначеного Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції з 02.03.2015, містить зобов'язання для органів ПФУ щодо припинення виплати будь-якого виду пенсії особам які працюють в органі місцевого самоврядування та не має жодних виключень, в тому числі стосовно інвалідів третьої групи.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-УІІІ від 02.03.2015 неконституційним не визнавався, він є чинним та підлягає застосуванню.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області задовольнити.

Постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 18.01.2017 скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.