Справа № 464/5134/16-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5134/16-а
пр.№ 2-адр/464/1/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/додаткова/

21 березня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.,

при секретарі Довгун Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дій,-

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова стосовно відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії та зобовязання Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова відновити йому з 01.06.2015 виплату призначеної пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Дану заяву мотивує тим, що при винесенні постанови Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2016 року по справі №464/5134/16-а за його позовом до УПФ України у Галицькому районі м.Львова про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дій, залишились не вирішеними дві вищевказані позовні вимоги, тому просить винести додаткове рішення за цими вимогами.

З огляду на положення ч.3 ст.168 КАС України та у відповідності до ст.183-2 КАС України, з причин неявки учасників процесу (сторін), справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч.1 ст.41 КАС України.

Оглянувши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

21.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень, просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова стосовно відмови йому у відновленні виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова відновити з 01.06.2015р. виплату призначено йому пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова стосовно відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобовязати управління провести такий перерахунок згідно з довідки Прокуратури Львівської області про заробітну плату від 26.05.2016р. № 987 з розрахунку 90 відсотків, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції закону від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ, що діяла станом на листопад 2010 року, починаючи з 01.01.2016р. без обмеження суми пенсійної виплати.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задоволено; визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Галицькому району м.Львова стосовно відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90 % із середнього заробітку; зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі м.Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016 року про заробітну плату відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 % із середнього заробітку з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії.

Суд, при задоволені позову ОСОБА_1, зокрема в частині вимог визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови у відновленні позивачу виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії та відновлення виплати такої, виходив з наступного.

Судом було встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та по даний час працює на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України. Стаж роботи, необхідний для призначення цього виду пенсії позивач набув в період дії Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991р. В подальшому позивач продовжив працювати на прокурорських посадах в органах прокуратури, що підтверджується довідкою прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016.

Дійсно положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» регулюються умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів, однак редакція вказаної статті Закону з часу виходу позивача на пенсію неодноразово зазнавала законодавчих змін.

Так, ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2%, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

При цьому, частиною 18 вказаної статті Закону було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Крім цього, цим же Законом викладено ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому п.3 ч.2 Розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (редакція якого діє з 04.07.2014 року) внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та визначено, що пенсія прокурорам та слідчим призначається в розмірі 70% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а п.1 ч.3 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (редакція якого діє з 01.04.2015 року), внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та визначено, що пенсія прокурорам та слідчим призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Крім цього, п.5 Розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, було передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Також, п.3 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» N 76-VIII викладено в новій редакції частину 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, п.1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, із змінами згідно з Законом № 900-VIII від 23.12.2015, внесено зміни у ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та викладено правову норму у новій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії / щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.».

Таким чином, з наведених правових норм убачається, що усі вони передбачають певне звуження чи обмеження прав, встановлених нормами про пенсійне забезпечення до їх прийняття, і були прийняті законодавчим органом уже після призначення позивачу пенсії.

Разом з тим, положеннями ч.3 ст.22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім цього, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. А згідно ч.18 цієї ж статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у звязку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не зазнали.

Аналогічну позицію зайняв Верховний Суд України у постанові від 10.12.2013 переглядаючи судові рішення у адміністративній у справі приводу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права зазначивши, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України, прийнятий за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

А тому, оскільки позивачу було призначено пенсію до моменту внесення змін у ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які звужують обсяг його прав на отримання пенсійного забезпечення, і в силу наведених законодавчих положень таке звуження його прав не допускається, суд приходить до висновку про неправомірність відмови відповідача у здійсненні поновленні виплати пенсії та перерахунку розміру такої внаслідок збільшення грошового забезпечення із наведених підстав, у звязку із чим адміністративний позов слід задоволити, визнати таку відмову протиправною, а відповідача зобовязати поновити виплату пенсії з 01.06.2015 року та здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно поданих ним заяв (довідок).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови у справі, якою слід задоволити заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.41, 168 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Визнати протиправними дій Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова стосовно відмови у відновленні ОСОБА_1 виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії.

Зобовязання Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова поновити ОСОБА_1 з 01.06.2015 виплату призначеної пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Додаткова постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова, шляхом подачі апеляційної скарги на додаткову постанову суду в десятиденний строк з дня отримання додаткової постанови в повному обсязі.

Головуючий: