Справа № 607/14086/16-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року № 876/1787/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Тернопільського ОУПФ України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01 травня 2016 року до 11 червня 2011 року, залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» М3793-ХІІ в розмірі 90 % від суми заробітної плати. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з 01 травня 2016 року збільшено посадові оклади працівникам установ та організацій окремих галузей бюджетної сфери, що є підставою для перерахунку її пенсії. 25 листопада 2016 року позивач звернулася до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01 травня 2016 року заробітної плати працюючих державних службовців. Однак відповідачем 05 грудня 2016 року було відмовлено їй у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що раніше призначені пенсії не перераховуються з 01 червня 2015 року згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року. Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними та просить позов задовольнити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, виходячи з її розміру станом на 01 травня 2016 року, неправомірними.

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 01 грудня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, виходячи з її розміру, зазначеного у довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, № 13.1-34/413 від 07 жовтня 2016 року, виданій Головним управлінням статистики у Тернопільській області, та провести відповідні виплати з урахуванням вже виплаченої суми пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволені позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що з 13 квітня 2010 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати.

25 листопада 2016 року позивачка звернулася до апелянта з письмовою заявою про перерахунок її пенсії на підставі зростання з 01 травня 2016 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

Листом № 622/Б-11 Тернопільського ОУПФ України Тернопільської області від 05 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону України «Про державну службу». З 01 травня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій. Крім того, постановою КМУ від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до законодавства про державну службу. Також, форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1, виключено на підставі постанови Пенсійного фонду від 04 липня 2016 року № 15-2. Таким чином, провести перерахунок пенсії можливості немає.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що апелянтом неправомірно, всупереч вимогам чинного законодавства було відмовлено в здійсненні позивачу перерахунку пенсії з зазначених нею у заяві підстав.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступних міркувань та обставин.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з ч.4 ст.37 Закону № 3723-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31.05.2000 року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення і перерахунку.

З 01.01.2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, з 01.01.2015року в Законі України «Про державну службу», а з 15.12. 2015 року в постанові КМ України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Окрім цього, з 01.05.2016 року набрав чинності новий Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Окрім цього, 01.04.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII , пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Оскільки, Закон № 213-VIII чинний, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно і з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону № 3723-XII.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, слід зазначити, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Позивачка вважає, що право на перерахунок пенсії виникло в неї у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 "Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році".

На час звернення позивачки з заявою про перерахунок пенсії вимоги ст.37-1 Закону №3723-ХІІ вже втратили чинність, а тому в Управління були відсутні підстави для їх застосування.

Діючий Закон №889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, пенсії призначені згідно із Законом №3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону №1058-ІV, тобто тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі №226/1373/16-а від 25.01.2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що підстави для перерахунку пенсії були відсутні, а відтак позов задоволенню не підлягав.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі був зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності позивачем обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - задоволити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2016 року у справі №607/14086/16-а - скасувати та винести нову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено 20.03.2017 року