Справа № 813/240/17
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року справа № 813/240/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

за участю:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» про виплату одноразової грошової допомоги, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)», в якому просить суд зобов'язати виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 84832 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача наказом Державної пенітенціарної служби України від 29.09.2015 № 163/ОС-15 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби в запас з постановленням на військовий облік за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. 17.12.2016 позивач звернувся до Миколаївської виправної колонії із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із звільненням із органів внутрішніх справ. Однак, листом від 28.12.2016 № В-20 відповідач, з посиланням на п.18.4 наказу ДДУ з ПВП від 07.10.2009 № 222 та ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, вказав на відсутність підстав для виплати йому одноразової допомоги та відмовив у нарахуванні та виплаті такої. Вважає, що відповідач своїми діями порушив законні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просили суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зазначила, що позивач був звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби в запас з постановленням на військовий облік за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), тому виплата одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб йому не передбачена.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 01.10.1989.

Наказом Державної пенітенціарної служби України від 04.08.2015 № 124/ОС-15 (з особового складу) відсторонено від виконання повноважень по посаді підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (С-464553), начальника Миколаївської виправної колонії управління ДПтС України у Львівській області (№ 50) з 01.08.2015. Підстава Ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 01.08.2016 по справі № 466/5909/15-к.

Наказом Державної пенітенціарної служби України від 29.09.2015 № 163/ОС-15 (з особового складу) звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби в запас з постановленням на військовий облік за п. 66 (особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (С-464553), начальника Миколаївської виправної колонії управління ДПтС України у Львівській області (№ 50). Вислуга років на 21.07.2015 у календарному обчислені становить 27 років 09 місяців 24 дні, у пільговому обчислені 35 років 09 місяці 24 дні.

Позивач звернувся до Миколаївської виправної колонії із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із звільненням із органів внутрішніх справ.

Листом від 28.12.2016 № В-20 Миколаївська виправна колонія (№ 50) з посиланням на п.18.4 наказу ДДУ з ПВП від 07.10.2009 № 222 та ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, вказав на відсутність підстав для нарахування позивачу одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив законні права позивача на отриманням одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, тому звернувся із вказаним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зі змінами та доповненнями в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2262-XII), Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі Порядок № 393)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 9 Закону № 2262-XII особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоровя, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за службовою невідповідністю, у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у звязку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у звязку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується.

Відповідно до п. 10 Порядку № 393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

- які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям і особам рядового і начальницького складу які звільняються із служби за службовою невідповідністю, у зв'язку із систематичним невиконанням ними умов контракту, у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується.

Згідно з п. 18.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 № 222 особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби за службовою невідповідністю, у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога при звільненні не виплачується.

Суд звертає увагу, що передумовою виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» є звільнення зі служби за станом здоров'я, за віком, за власним бажанням, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, у разі звільнення особи з органів внутрішніх справ на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, не передбачається виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, яка встановлена частиною другою ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

У даному випадку позивач звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у звязку зі скоєнням вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, а отже, зазначена причина звільнення, на думку суду, унеможливлює виплату позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких необхідно відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 20.03.2017.