Справа № 556/1911/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Котик Л.О.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" березня 2017 р. Справа № 556/1911/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "10" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати в трудовий стаж для призначення пенсії період зайняття підприємницькою діяльністю з 12.08.1993 по 31.12.1997 включно та провести перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного періоду трудового стажу починаючи з 24.04.2016 р.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.02.2017 позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_3 в трудовий стаж для призначення пенсії період зайняття підприємницькою діяльністю з 12.08.1993 року по 31 грудня 1997 року включно та провести перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного періоду трудового стажу починаючи з 24 квітня 2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває з 08.07.2014 на обліку в Володимирецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»".

При призначенні пенсії управлінням не було враховано до трудового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 12.08.1993 по 31.12.1997, оскільки документи які б підтверджували б сплату платежів, внесків, зборів ОСОБА_3 за спірний період відсутні, також відсутні звітність за вказаний період.

З матеріалів справи убачається, що з 12.08.1993 року ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

З витягу з Автоматизованої системи «Податковий облік» вбачається, що ОСОБА_3 в період з 12.12.1996 року по 05.12.2005 року був зареєстрований як платник ПДВ. Перебував на обліку в податкових органах з моменту реєстрації як суб'єкт підприємницької діяльності - з 12.08.1993 року по 23.03.2015 року. При цьому Сарненська ОДПІ у своїй відповіді від 21.09.2016 року №601-323-17-02 вказала, що копій декларацій та документів до них за спірний період надати не може, оскільки такі документи були знищені.

Володимирецьке об'єднане УПФУ Рівненської області у своїй відповіді від 12.10.2016 року №1521/02-01 також повідомляє, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області як фізична особа-підприємець з 12.08.1993 року по даний час і в Журналі обліку платників внесків (зборів) зареєстрований як платник внесків (зборів) з 12.08.1993 року. Документи, які б підтверджували сплату будь-яких платежів до Пенсійного фонду позивачем та звітність ОСОБА_3 за період з 12.08.1993 року по 01.01.1998 року відсутні.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Порядок сплати страхових внесків визначено постановою Верховної Ради України від 17.06.1993 № 3290-ХІІ "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 17.06.1993.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, з 01.07.2000 року підтверджується даними персоніфікованого обліку.

Періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування до 01.07.2000 року зараховується до страхового стажу за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування до 01.01.2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку або патентом про сплату фіксованого розміру податку з доходів громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 року - даними персоніфікованого обліку за інформацію відділу персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу у силу даного Закону, зараховуються в страховий стаж в порядку і на умовах, передбачених раніше діючим законодавством.

Згідно п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. під № 1566/11846, до заяви про призначення (перерахунку) пенсії додаються документи про стаж, які визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637.

Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і, на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993р. зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01.07.2000 р. зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності з 01.07.2000 р. підтверджується даними персоніфікованого обліку.

Закон України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" набув чинності з 1 січня 2004 року. Саме з цієї дати обчислюється не трудовий, а страховий стаж, який підтверджується даними персоніфікованого обліку. Для того, щоб до трудового стажу був зарахований період підприємницької діяльності з 1992, необхідно подати до Пенсійного фонду України за місцем реєстрації підприємця дві довідки (до 1 травня 1993 року і з 1 травня 1993 року по 31 грудня 1995 року), згідно встановленої форми (додаток № 1 до постанови КМУ від 12.08.93р. № 637), при умові, що підприємець за відповідний період сплачував страхові внески.

В довідці вказується тільки період сплати і не відображається розмір сплачених внесків. Якщо в архіві Пенсійного фонду відсутні дані про сплату підприємцем страхових внесків, цей період не може бути врахований при обчисленні пенсії.

Позивач перебуває на обліку в Володимирецькому об'єднаному управлінні Пенсійної фонду України Рівненської області як фізична-особа підприємець з 12.08.1993 року, про що в Журналі обліку платників внесків ( зборів) внесено запис, зокрема вказано що позивач , який проживає за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано як платника внесків (зборів) 12.08.1993. Проте документи, які б підтверджували сплату будь-яких платежів, внесків, зборів до Пенсійного фонду України Позивачем за період 12.08.1993 року по 01.01.1998 Володимирецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Аналогічне визначення поняття «страховий стаж» міститься і в абз.1 ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З вказаного вбачається, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов'язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Тобто, обчислення страхового стажу провадиться на підставі даних системи персоніфікованого обліку, що містить помісячні відомості про сплату (або несплату) страхових внесків.

У системному взаємозв'язку наведені законодавчі положення покликані реалізувати один із найголовніших принципів пенсійного забезпечення України - його здійснення на засадах страхування. Вказаний принцип закріплено у абз.2 ч.1 ст.7 Закону №1058-IV, за якою: загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб підприємців.

При зверненні позивача до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про призначення пенсії ним не були надані відповідні довідки про сплату страхових внесків за період з 12.08.1993 року по 31.12.1997 року

Таким чином, Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області правомірно не врахувало ОСОБА_3 страховий стаж за період з 12.08.1993 року по 31.12.1997 року, оскільки ним не були надані відповідні довідки про сплату за вказаний період страхових внесків.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, не дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для скасування оскарженої постанови та прийняття нової про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "10" лютого 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Соборна,28,смт.Володимирець,Рівненська область,34300

4-третій особі: - ,