Справа № 521/17635/16-а
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/117/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» березня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Заступника начальника відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. ,треті особи Одеський обласний військовий комісаріат, ОСОБА_1 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору., - В С Т А Н О В И В:

Позивач - Міністерство оборони України звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 30.05.2016р. ВП № 51042991 про стягнення виконавчого збору та постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 01.07.2016 року ВП № 51042991 про накладення штрафу, в обґрунтування позовних вимог посилався на обставини та підстави викладені в позові.
Представник позивача у судовому засідання позов підтримав в повному обсязі просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини та підстави викладені в позові.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі просив суд, відмовити у його задоволенні.
Представник третьої особи Одеського обласного військового комісаріату у судовому засідання, зазначив що вимоги позивача обґрунтовані та законні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні залишив зазначене питання на розсуд суду, зазначивши щодо відсутність претензій до сторін по справі.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Вивченням матеріалів судом , що 13.04.2016 року Малиновським районним судом видано виконавчий лист по справі № 521/16018/13-а, у якому зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
На виконання зазначеного виконавчого листа, 10 травня 2016 р., заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51043083) та надано строк для добровільного виконання постанови Малиновського районного суду до 16.05.2016р.
30.05.2016р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С., в межах виконавчого провадження ВП № 51043083, прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 2 040,00 грн.
Крім того, 01.07.2016 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С., в межах виконавчого провадження ВП № 51043083, прийнято постанову про накладення штрафу в сумі 680,00 грн.
Відповідно до листа Південного територіального юридичного відділу Міністерства оборони України від 20.07.2016 року № 212 до Одеського обласного військового комісару доручено організувати роботу щодо негайного підготовки документів ОСОБА_1 , передбачених п. З Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Відповідно до листа Одеського обласного військового комісару від 23.07.2016 року № 5728, на адресу Південного територіального юридичного відділу Міністерства оборони України, вказано що 21.07.2016 року було складено та направлено до директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому інвалідності ІІ-І групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Таким чином, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військового комісаріату такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 12.08.2016р. № 65, з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, . ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, визначеному на день звільнення з військової служби в сумі 74451 грн. 50 коп. на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 за справою № 521/16018/13-а, ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду .
Так, 26.08.2016 р. Міністерство оборони України виконало вимоги виконавчого листа № 521/16018/13-а, що підтверджується платіжним дорученням від 26.08.2016 року № 364.
26.08.2016 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. за ВП № 51043083 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі за виконавчим документом № 521/16018/13-а від 13.04.2016 р.
Не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору від 30.05.2016р., та постановою про накладення штрафу від 01.07.2017 р позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом,посилаючись на те що державним виконавцем було порушено вимоги ч.8 ст. 28 та ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», а саме боржник - Міністерство оборони України, не був своєчасно повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець не врахував час необхідний на поштову пересилку постанови про відкриття вказаного провадження, внаслідок чого фактично позбавив Міноборони можливості на добровільне виконання рішення суду. Оскільки , рішення щодо виплата одноразової грошової допомоги по інвалідності у Міністерстві оборони України вирішуються колегіально комісією, яка збирається раз на місяць, за наявність документів передбачених п. З Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.Отже, боржник - Міністерство оборони України, не мав можливості виконати вимоги державного виконавця у зазначені в постанові строки, а саме до 16 травня 2016 року, яку позивач отримав пізднійше визначеного строку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулює Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.
Відповідно до статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1). Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2).

Приписами п.13 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.
В силу ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження (ч.1). У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення (ч.2).

Положеннями ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.
Зміст положень наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку, що державний виконавець, розпочинаючи примусове виконання рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження».
У разі якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 35 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.
Таким чином, обов`язок державного виконавця з`ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.
Законодавчо встановлена процедура поновлення строку добровільного виконання рішення не надає державному виконавцю право застосовувати заходи примусового виконання рішення у разі несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.
Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року по справі № К/800/51272/14.
Таким чином, державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов`язково повинен пересвідчитися: по-перше, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження; по-друге, чи здійснені ним дії, спрямовані на його добровільне виконання.
Отже, обов`язок державного виконавця з`ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.
Як правило, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного повідомлення та отримання позивачем постанови про відкриття провадження.
Як встановлено судом, позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження лише 18.05.2016р., у зв`язку з відсутністю в наявності позивача документів передбачених чинним законодавством для виконання рішення суду, позивач спрямував всі дії на отримання відповідних документів та розгляду вище зазначеного питання комісією Міністерства оборони України, з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, з урахуванням вище зазначених обставинами, був позбавлений можливості добровільно виконати зобов`язання, визначене у виконавчому листі № 521/16018/13-а від 13.04.2016 р. в строк, наданий для самостійного виконання, тобто до 16.05.2016р.
За таких обставин, оскільки відповідачем не дотримано передбаченого обов`язку пересвідчитись у отриманні позивачем, як боржником, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, суд дійшов вірного висновку, що прийнята відповідачем постанова про стягнення виконавчого збору від 30.05.2016р. ВП 51043083 в сумі 2 040,00 грн. та стягнення штрафу від 01.07.2016р. ВП 51043083 в сумі 680,00 грн. не ґрунтується на нормах законодавства України, є протиправною та правомірно підлягає скасуванню.
Окрім того, відповідно до висновку що прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 6 липня 2015 року по справі № 6-785цс-15, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконане, а держаним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання».
При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач добровільно призначив ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу , що підтверджується протоколом засідання комісії Міністерства оборони України від 12.08.2016р. № 65 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, а тому, у відповідача були відсутні правові підстави як для примусового виконавчого провадження, так і для стягнення виконавчого збору та штрафу.
Доводи відповідача з приводу того, що боржник після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не скористався своїм правом наданим йому Законом України «Про виконавче провадження» та не подав до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України письмову заяву про відкладення провадження виконавчих дій, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки положеннями ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, також, альтернативну можливість державного виконавця відкласти виконавчі дії з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів, а не лише на підставі заяви стягувача чи боржника.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд погоджується з висновком позивача про обґрунтованість позовних вимог Міністерства оборони України та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до п.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Як вбачається з матеріалів справи ,Міністерство оборони України вже зверталося до Малиновського районного суду з скаргами на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Кузьменком О.С. , проте в скаргах Міністерства оборони України суддями Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В. (справа №521 /12374/16-а) та ОСОБА_2 (справа №521/12727/16-а) були виявленні недоліки, одним з яких були - відсутність сплати судового збору за розгляд адміністративного позову. Міністерству оборони України був наданий строк для усунення недоліків, але у зв`язку з тим що Міністерство оборони України не змогло, з причин довготривалої процедури сплати через органи державного казначейства, судового збору та тимчасової військово - політичної обстановки в країні, в строк сплатити судовий збір, скарги були визнанні неподаними та повернуті скаржнику (копії ухвал додаються).Після сплати Міністерством оборони України судового збору за подання даного позову, Міністерство оборони звертається з даним адміністративним позовом, та просить визнати поважними причину пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження дій державного виконавця та скасування постанов державного виконавця та поновити процесуальний строк на оскарження.

Оскільки позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з поважних причин, що підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про поновлення вказаного процесуального строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому, доводи відповідача, не знайшли свого належного підтвердження.
Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З підстав вищенаведеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Міністерства оборони України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Заступника начальника відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. ,треті особи Одеський обласний військовий комісаріат, ОСОБА_1 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору- підлягає задоволеню.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 8, 9, 11, 21, 99, 158-163, 171-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Міністерства оборони України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Заступника начальника відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. ,треті особи Одеський обласний військовий комісаріат, ОСОБА_1 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору- задовольнити у повному обсязі.

Поновити процесуальний строк на оскарження дій державного виконавця та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.
Визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко Олексія Степановича, щодо винесення постанови від 30 травня 2016 року про стягнення з Міністерства оборони України виконавчого збору в розмірі 2 040,00 грн. та постанови від 01 липня 2016 року про накладення на Міністерство оборони України штрафу в розмірі 680,00 грн.
Скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко Олексія Степановича від 30 травня 2016 року про стягнення з Міністерства оборони України виконавчого збору в розмірі 2 040,00 грн. та постанову від 01 липня 2016 року про накладення на Міністерство оборони України штрафу в розмірі 680,00 грн.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України витрати пов`язані з сплатою судового збору1378,00 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ