Справа № 802/4018/15-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/5901/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівГоляшкіна О.В.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_6 у Вінницькому окружному адміністративному суді пред'явив позов до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Просив:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо визнання нікчемним договору № 3103 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 03 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_6;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) стосовно зміни розміру належної йому суми та збільшити її на

191 200,79 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову.

Адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо визнання нікчемним договору № 3103 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 03 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_6

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) стосовно зміни розміру належної йому суми та збільшити її на

191 200,79 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадиров В.В. подав касаційну скаргу, в якій вказав на те, що оскаржуване рішення суду у справі прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 02 грудня 2014 року між Приватним сільськогосподарським підприємством (далі - ПСП) "Поділля-Агро" та ОСОБА_6 укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 15, відповідно до умов якого ПСП "Поділля-Агро" надає поворотну фінансову допомогу ОСОБА_6 в національній валюті України в межах суми 200 000 грн., яку, відповідно до пункту 3.1 договору, позичальник зобов'язується повернути до 28 лютого 2015 року.

02 грудня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір № 006-01635-021214, згідно з яким Банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях, на який в той же день від ПСП "Поділля-Агро" перераховано кошти в сумі 200 000 грн.

03 грудня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" НОМЕР_3 у гривнях, за умовами якого відсоткова ставка на суму вкладу складає 21,5 відсотка річних. Термін дії договору визначений по 02 січня 2015 року.

На виконання вказаного договору зарахування вкладу у розмірі 200 000 грн. здійснено з поточного рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_6 на депозитний.

На підставі постанови від 02 березня 2015 року № 150 Правління Національного банку України ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51, зі змінами, внесеними рішенням від 08 квітня 2015 року № 71, з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Відповідно до пунктів 1, 2 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" від 02 жовтня 2015 року № 181, розпочато процедуру ліквідації банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року та призначено уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта банк", визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

16 червня 2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача про надання інформації щодо невиплати йому грошових коштів за вищезазначеним договором, на що письмової відповіді не було надано.

На цю заяву ОСОБА_6 повідомлено, що договір банківського вкладу від 03 грудня 2014 року № 3103 визнано нікчемним згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З 08 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату вкладникам ПАТ "Дельта Банк" коштів за депозитними вкладами за рахунок бюджетних коштів та 03 листопада 2015 року на підставі поданої ОСОБА_6 заяви йому виплачено кошти в сумі 8 799,21 грн. (відсотки за депозитом).

Задовольняючи позов суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач не надав належні докази нікчемності укладеного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, оскільки він ґрунтується на повно та всебічно з'ясованих обставинах у справі та є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із частинами першою, другою статті 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

За приписами частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" з метою забезпечення прав Фонду уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено у статті 228 Цивільного кодексу України.

За змістом частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, на незаконне заволодіння ним.

Отже, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним, а кореспондується обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які за визначенням у законі тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди. У даному випадку у зв'язку із протилежним твердженням вкладника про дійсність угоди внаслідок внесення вкладу цей висновок не є таким, що відповідає закону.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу від 03 грудня 2014 року

№ 3103, укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк".

Крім того, відповідачем не надано й доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

А отже, відповідачем необґрунтовано не включено ОСОБА_6 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції правильно скасував рішення суду першої інстанції, яке ухвалено помилково, та задовольнили позов ОСОБА_6

Судове рішення у справі є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що апеляційним судом неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.