Справа № 2а/2370/5999/2011
Суддя: Н.Ю. Гриньковська
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року Справа № 2а/2370/5999/2011

16.08.11

12 год. 28 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Ільченко С.М.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика»про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, в якій поставлено питання про стягнення з приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика»адміністративно-господарських санкцій в сумі 1858017,09грн. за незайняті робочі місця інвалідами у 2010 році та пені в сумі 52396,54грн. за несвоєчасну сплату зазначених санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», що полягає у не працевлаштуванні інвалідів, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих.

За невиконання нормативу щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів до відповідача були застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій Оскільки, відповідачем у встановлений законом термін не було сплачено адміністративно-господарські санкції, то позивач просив стягнути вказані санкції у судовому порядку, що з урахуванням нарахованої пені, становить 1910413,63грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, крім вимоги про стягнення судових витрат з відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволені з підстав того, що відповідачем щомісячно протягом 2010 року надавалася до Канівського міськрайонного центру зайнятості інформація про наявність створених але не зайнятих робочих місць (щодо окремих категорій громадян у т.ч. для інвалідів), проте центром зайнятості на підприємство був направлений лише один інвалід, який був працевлаштований на підприємство. Також відповідач самостійно звертався до установ та організацій з проханням посприяти в працевлаштуванні інвалідів. Отже, представник відповідача просив суд у задоволені позову відмовити з огляду на те, що відповідачем вжито всіх передбачених законодавством заходів по забезпеченню прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991р. №875-XII (далі Закон №875-XII) передбачено, що держава створює правові, економічні, політичні, соціально-побутові та соціально-психологічні умови для задоволення потреб інвалідів у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченню, посильній трудовій та громадській діяльності.

Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є територіальним органом державної виконавчої влади, одним із завдань якого є здійснення на території області контролю за виконанням встановленого підприємствам, установам, організаціям, в тому числі підприємствам і організаціям громадських організацій інвалідів, фізичним особам, які використовують найману працю, нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, а також за своєчасним перерахуванням адміністративно-господарських санкцій у разі недотримання ними даного нормативу.

Відповідно до Закону №875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виконувати встановлений зазначеним Законом чотирьохвідсотковий норматив працевлаштування інвалідів, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 181 цього Закону №875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

У частині 1 статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порядок і терміни сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. №70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (із змінами та доповненнями, далі - Порядок) суми штрафних санкцій перераховуються роботодавцями відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

В ході проведення невиїзної позапланової перевірки позивачем приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика»на предмет виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів за період з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. (акт від 31.03.2011р.) встановлено, що у 2010 році у відповідача середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила - 2596 працівників, з них, кількість штатних працівників яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 63 особи. Приймаючи до уваги, що відповідно до ст.19 Закону для відповідача чисельність штатних працівників-інвалідів має становити 104 особи, у акті від 31.03.2011р. встановлено невиконання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів, тобто 41 робоче місце інвалідами зайняте не було (а.с.7).

Середньорічна заробітна плата штатного працівника за звітний період на підприємстві становить 45317,49грн., тому загальна сума адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для інвалідів відповідно до розрахунків позивача має складати 1858017,09грн. Оскільки, в установлений Законом термін, до 15 квітня 2011 року, визначену суму адміністративно-господарських санкцій за невиконаний норматив у 2010 році відповідач не сплатив, Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, згідно наданого розрахунку (а.с.5), також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 52396,54грн. виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Інформація про наявність чи відсутність на підприємстві відповідача атестованих робочих місць для працевлаштування інвалідів міститься у звітах, що надаються підприємством за формою 3-ПН (а.с.10-27). Звіт за формою 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочого місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство інвалідів із встановленим рівнем нозології для працевлаштування.

Відповідно до частини 8 статті 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Як установлено судом в ході розгляду справи, на виконання вимог законодавства відповідачем направлялась до Канівського міськрайонного центру зайнятості відповідна звітність з інформацією щодо можливості працевлаштування інвалідів. Фактично на підприємстві відповідача були працевлаштовані 63 інваліди, а 41 місце залишилося вакантним у зв'язку з не направленням уповноваженими органами інвалідів для працевлаштування.

Крім того, представник відповідача надала суду для дослідження в якості письмових доказів, корінці направлення на працевлаштування з яких вбачається, що одна особа була працевлаштована на підприємство, чотирнадцять осіб відмовились від працевлаштування за станом здоровя, три кандидати не відповідають вимогам посади, з інших корінців направлення на працевлаштування вбачається що зазначені особи навіть не звертались на підприємство для працевлаштування (а.с.69-71,74-96).

Також з наданих до матеріалів справи листів вбачається, що відповідач самостійно займався пошуками інвалідів, а саме звертався до відповідних органів та установ з проханням направити до відділу кадрів підприємства на працевлаштування інвалідів (а.с.43-48).

Статтею 18 зазначеного Закону №875 передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Отже, приймаючи до уваги, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, суд дійшов висновку, що на відповідача не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, які бажають працевлаштуватись.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не надав переконливих доказів на підтвердження факту не створення відповідачем атестованих робочих місць працевлаштування інвалідів у встановленій чинним законодавством кількості.

З огляду на необґрунтованість позовних вимог, відсутні підстави для задоволення позову Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Керуючись ст. ст. 86, 122, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика»про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Гриньковська

повний текст постанови виготовлений 19.08.2011р.