Справа № 826/15823/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 березня 2017 року м. Київ№ 826/15823/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2016 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Представником позивача ОСОБА_3 02 лютого 2017 року подано заяву про відмову від позову з одночасним вирішенням розподілу судових витрат, що включають судовий збір в розмірі 1102,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В судовому засіданні 06.03.2017 року оголошено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України у зв'язку з неприбуттям в судове засідання представників відповідача та третьої особи.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у звязку з відмовою від адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 112 КАС України зазначено, що про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Частиною 4 ст. 112 КАС України передбачено, що суд не приймає відмови від адміністративного позову, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до поданого клопотання, представник позивача за довіреністю просить суд прийняти відмову від адміністративного позову внаслідок задоволення вимог відповідачем після подання адміністративного позову.

Враховуючи, що подана заява не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд приймає відмову від адміністративного позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

За таких обставин, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за наслідком закриття провадження у справі, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 95 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від адміністративного позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

У заяві про відмову від позову представник позивача наголосив на тому, що після відкриття провадження у справі відповідач добровільно задовольнив його вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за дві немайнові вимоги, які заявлені до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. Сплата судового збору в розмірі 1102,42 грн. підтверджується квитанціями від 31.10.2016 № 0.0.643655493.1 та №0.0.643654082.1.

Враховуючи, що судові витрати в частині сплаченого судового збору документально підтверджені належним чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого клопотання.

Щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 цього ж Кодексу витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась: у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України про вчинення окремої процесуальної дії поза залою судового засідання або під час виконання судового доручення секретарем судового засідання складається протокол.

Згідно з положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 N5076-VI (далі - Закон N 5076-VI) під іншими видами правової допомоги розуміють види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Враховуючи наведене, витрати на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню є правова допомога, яка надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії поза залою судового засідання та час ознайомлення із матеріалами справи у суді, інші витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

З викладених положень вбачається, що до складу витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги, які, за переконанням суду, повинні перебувати у безпосередньому причинному зв'язку з наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним, та підтверджуватись відповідними первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат, представником позивача до заяви додано копію Договору про надання правової допомоги № 18/16 від 23.09.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Юридичний центр «Алекс» в особі адвоката - керуючого партнера Травянко О.І., копію акту приймання передачі виконаних робіт від 24.01.2017 р., копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 24.01.2017р., копії прибуткових касових ордерів від 23.09.2016 р. № 214/16, від 20.01.2017р. № 11/17, від 24.01.2017 р. № 12/17, а також копії адвокатських запитів.

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт та послуг від 24 січня 2017 року, підписаного позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Травянко О.І. та розрахунку суми гонорару на надану правову допомогу, на надання послуг з правової допомоги було витрачено 31,25 години. Вартість однієї години розрахована відповідно до Закону України від 20.12.2011 року № 4191-VI та складає 640 грн. 00 коп.

Разом з тим, Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу ОСОБА_1 не містить підпису особи, якій надавалася правова допомога, в ньому також не зазначено, на виконання якого договору складено цей Розрахунок, та у якій справі в суді приймав участь адвокат.

При цьому, на думку суду, участь у судових засіданнях представника ОСОБА_3 не є підставою для стягнення витрат за надання правової допомоги, зокрема, за участь представника у судових засіданнях за договором № 18/16 від 23.09.2016, оскільки такий договір укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Юридичний центр «Алекс» в особі адвоката - керуючого партнера Травянко О.І., а положеннями Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено виплату компенсації стороні за участь особи, яка надавала правову допомогу, зокрема, у судовому засіданні.

Враховуючи, що при розгляді адміністративної справи № 826/15823/16 у двох судових засіданнях (08.12.2016 та 23.01.2017) приймав участь представник за довіреністю ОСОБА_3, а не адвокат Травянко О.І., судом окремих процесуальних дій поза приміщенням суду не вчинялись, адвокат не знайомився з матеріалами справи і перелік послуг правової допомоги, який зазначений у розрахунку суми гонорару від 24.01.2017 року не відповідає переліку підстав, за яких виплачується дана компенсація особі, яка надавала правову допомогу (відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про визнання розміру судових витрат, пов'язаних з розглядом справи № 826/15823/16 та їх стягнення з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні заяви представника позивача про розподіл судових витрат в частині понесених витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. у справі № 826/15823/16.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 87, 94, 95, п. 2 ч. 1 ст. 157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову від адміністративного позову, викладену в заяві представника позивача ОСОБА_3 від 02.02.2017 року .

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/15823/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 копійки) з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю.

4. В частині стягнення судових витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Т.П. Балась