Справа № 371/1494/16-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 371/1494/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Капшук Л.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., позивача ОСОБА_2, представників відповідача Клименко М.В., Курінського О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області на постанову Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року позов задоволено частково: скасовано пункт третій рішення п'ятої сесії сьомого скликання Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області № 50-5-VІІ від 24 лютого 2016 року «Щодо приведення у відповідність до норм діючого законодавства України рішень, прийнятих Маслівською сільською радою Миронівського району Київської області 20 жовтня 2015 року» у частині скасування рішення сорок сьомої сесії шостого скликання Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області № 432-47-VІ «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства».

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 жовтня 2015 року позивач звернувся до Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Маслівка Миронівського району Київської області.

Рішенням сорок сьомої сесії шостого скликання Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області № 432-47-VI від 20 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 2 га, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах населеного пункту АДРЕСА_1 (землі запасу).

Вказаним рішенням ОСОБА_5 рекомендовано заключити договір на виконання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду із землевпорядною організацією, виготовлений та погоджений проект із землеустрою подати на затвердження сесії Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Рішенням п'ятої сесії сьомого скликання Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області № 50-5-VII від 24 лютого 2016 року «Щодо приведення у відповідність до норм діючого законодавства України рішень, прийнятих Маслівською сільською радою Миронівського району Київської області 20 жовтня 2015 року» рішення № 432-47-VI від 20 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства» скасовано.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати Рішення п'ятої сесії Маслівської сільської ряди Миронівського району Київської області сьомого скликання від 24 лютого 2016 року № 50-5-VII «Про приведення у відповідність до норм діючого законодавства України рішень, прийнятих Маслівською сільською радою Миронівського району Київської області 20 жовтня 2015 року» в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує його охоронювані Законом інтереси.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, повинен керуватися чинними нормами законодавства та не вправі був приймати рішення, яке буде повністю або частково змінювати дію раніше прийнятого акта індивідуальної дії.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною дев'ятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону № 280/97-ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в Рішенні № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 2а-3352/11/09/2018.

Так, у зв'язку з прийняттям рішення 20 жовтня 2015 року про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у нього виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних та охоронюваних законом інтересів, і він, як суб'єкт цих правовідносин, не надавав згоди на їх зміну чи припинення.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що орган місцевого самоврядування повинен керуватися чинними нормами законодавства та не вправі був приймати рішення, яке буде повністю або частково змінювати дію раніше прийнятого акта індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскаржуване рішення відповідача, як органу місцевого самоврядування, призвели до порушення прав та інтересів позивача, а тому суд першої інстанції обґрунтовано вирішив питання правомірності оскаржуваного рішення в частині, що стосується прав, свобод та інтересів саме позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення, допущені сільською радою при прийнятті рішення від 20 жовтня 2015 року щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів апеляційного суду відхиляє, оскільки, як зазначалося, таке рішення все ж не може бути скасованим органом місцевого самоврядування.

Щодо посилань скаржника на порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 05.03.2016 отримано повідомлення Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 97) про те, що рішенням рішенням 5-ї сесії від 24.02.2016 рішення щодо позивача про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства було скасоване для винесення на повторне опрацювання та вирішення по суті чергової сесії Маслівської сільської ради.

На заяву позивача від 01.08.2016 (а.с. 17) йому було видано витяг з рішення 5-ї сесії Маслівської сільської ради № 50-5-VІІ від 24.02.2016 (а.с. 18-19).

23.08.2016 позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення відповідача (а.с. 27-33), який, однак, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 по справі № 810/2643/16 було повернуто з огляду на порушення предметної підсудності (а.с. 34-25).

З адміністративним позовом, що розглядається у даній справі, позивач звернувся 06.12.2016.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Так, як випливає з викладених вище обставин, про порушення свого права позивач дізнався 05.03.2016, однак, враховуючи, що витяг з оскаржуваного рішення було отримано ним лише 01.08.2016, тобто підстави, обґрунтування позову, позивач міг навести виключно з цієї дати, та те, що у межах шестимісячного строку позивачем вживалися активні дії щодо оскарження спірного рішення до суду, то, на думку колегії суддів, звертаючись до адміністративного суду із позовом, що розглядається у даній справі, позивач мав поважні причини пропуску строку звернення.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на задоволення позовних вимог в частині, що стосується прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 22.03.2017.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.