Справа № 2а/2370/5662/2011
Суддя: А.С. Чала
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року Справа № 2а/2370/5662/2011

25.08.11

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чалої А.С.,

при секретарі судового засідання Журавлі В.В.,

за участю: представника позивача -Глущенка О.М., представника відповідача -Надьон А.Л. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом державного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Фотоприлад»до управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося ДП науково-виробничий комплекс «Фотоприлад», в якій просить скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси № 549 від 17.06.2011 року про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси прийнято рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску за № 549 від 17.06.2011 року, яким з позивача стягується штраф в сумі 129 725 грн. 66 коп. та нарахована пеня в сумі 12 706 грн. 41 коп. за період з 20.04.2010 року по 08.06.2011 року. Проте, позивач вважає, що дане спірне рішення є незаконним, так як прийняте в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 березня 2007 року, а тому згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»протягом дії мораторію «не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів)».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позовних вимог заперечував, пояснивши це тим, що дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не зупиняє виконання боржником зобов'язання зі сплати єдиного внеску, які виникли після дня введення мораторію, а отже не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 березня 2007 року порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Фотоприлад».

30 травня 2011 року сторони господарського процесу у справі № 01-10-14/1645 досягли згоди та підписали Мирову угоду, але вона не набрала чинності у зв'язку з тим, що ухвала господарського суду Черкаської області від 30 травня 2011 року, якою вона була затверджена оскаржується одним із конкурсних кредиторів.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку фінансової санкції та пені по особистому рахунку, оскаржуване рішення прийняте за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем єдиного внеску в загальному розмірі 142 432 грн. 07 коп. за період з 20.04.2010 року по 08.06.2011 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон № 2343-XII) мораторій на задоволення вимог кредиторів -це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Статті 12 Закону № 2343-XII встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), стосуються вимог, зобов'язань, які охоплюються поняттям мораторію. Таким чином, ці положення слід застосовувати з урахуванням визначення мораторію, наведеного у статті 1 Закону № 2343-XII.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, а отже, не припиняє і заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Порушення провадження у справі про банкрутство не означає завершення підприємницької діяльності боржника. Він має право укладати договори і вчиняти інші правочини, у зв'язку із чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних підставах.

З огляду на наведене можна дійти висновку про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення в разі невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на їх виконання і штрафних санкцій ґрунтуються на законі.

Оскаржуваним рішенням управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі міста Черкаси застосувало до позивача штраф та нарахувало пеню за неналежне виконання зобов'язання щодо сплати сум єдиного внеску, строк сплати яких настав після введення в дію мораторію.

За вказаних обставин, підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, позиція суду підтверджується постановою Верховного Суду України від 25.06.2011 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 89, 94, 159 -163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.С. Чала