Справа № П/811/918/16
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2017 рокусправа № П/811/918/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтара» до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Укрпромтара» звернулось з позовом до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 901000006/2015/000173/2 від 21.12.2015 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2015 № 901050000/2015/00187;

Про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 901000006/2016/000037/2 від 15.04.2016 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.04.2016 № 901050000/2016/00039.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016р. позов задоволено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано наявність розбіжностей в поданих позивачем документах для митного оформлення товару.

Представник відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Представник позивача ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Укрпромтара» і підприємством Gitre srl (Італія) укладено контракти №535 15 від 12.11.2015 та №536 16 від 15.01.2016 щодо поставки металевих ручок із зачепами, виготовлених з оцинкованого сталевого гальванізованого дроту, діаметром 3,8 мм, у верхній частині ручки на дрот одягнута пластмасова трубка, дрот зігнуто у восьми місцях під різними кутами, призначені для використання у побуті для металевих відер.

Згідно до прайс-листів, Gitre srl була встановлена ціна за такі металеві ручки з зачепами (артикул 031), а саме 0,0746 Є за одиницю. В прайс листах було зазначено, що за попередню оплату замовлення покупець отримує 1,5 % знижку. За домовленістю сторін було прийнято те, що покупець ТОВ «Укрпромтара» здійснювати попередню оплату за замовлений товар і тому в контракті в пункті 3 зазначається вартість поставки товару вже з урахуванням знижки (дисконту) в розмірі 1,5 %, а в пункті 4 контракту встановлено, що товар буде оплачено шляхом передоплати безготівковим перерахуванням на рахунок постачальника. Також, сторони контракту домовились, що вартість упаковки (тари) входить у вартість товар (пункт 7 контракту).

В рахунках-фактурах продавець Gitre srl зазначає кількість одиниць товару, вартість за одиницю, загальну суму, суму знижки та загальну суму вартості товару. Визначена сторонами сума поставки товару попередньо сплачується покупцем ТОВ «Укрпромтара» на банківський рахунок постачальника Gitre srl (а.с.65-81, 113-120).

При митному оформленні товарів, які ввозились на територію України, а саме: металеві ручки з зачепами для використання у побуті для металевих відер, згідно накладних, ТОВ «Укрпромтара» було самостійно визначено митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), та заявлено показник в МД №901050000/2015/010060 від 14.12.2015 р., №901050000/2016/002701 від 14.04.2016 р.. Митна вартість пред'явлених до митного оформлення товарів була визначена декларантом за основним методом.

Враховуючи наявність розбіжностей в документах (та те, що декларантом їх не усунуто), відповідачем було прийнято оскаржені рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачем надано митному органу усі документи, що підтверджували заявлену ним митну вартість товару, а митним органом у спірних рішеннях про коригування заявленої митної вартості товарів та картках відмови у прийнятті митних декларацій, жодним чином не було обґрунтовано із посиланням на подані декларантом документи неможливість застосування як першого, так і жодного із другорядних методів визначення митної вартості товару.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження заявленої вартості, окрім митних декларацій від 14.12.200/2015/010060 та від 14.04.200/2016/002701 подавались такі документи: транспортний (перевізний) документ; міжнародну автомобільну накладну (СМR); банківський платіжний документ, що стосується товару; рахунок про транспортні витрати; рахунок-фактуру (інвойс); зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; договір (контракт) про перевезення; декларацію про походження товару; технічну довідку; митну декларацію країни відправлення.

Митницею було запропоновано додатково надати каталоги, специфікації, прейскурант виробника товару; висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені експертними організаціями, а також будь-які додаткові документи за власним бажанням.

У звязку з ненаданням додаткових документів, відповідачем була визначила митну вартість товару за другорядним методом - ціною договору щодо подібних товарів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сумнів митного органу у контрактній вартості товарів є необґрунтованим, а позивач подав достатні документи для підтвердження контрактної вартості.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом (частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини пятої статті 54 МК України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, в наданих товариством документах, а саме зовнішньоекономічний договір (контракт) від 12.11.2015, рахунок-фактура (інвойс) від 01.12.2015, платіжне доручення від 25.11.2015, митній декларації країни експорту від 03.12.2015 визначена тільки одна митна вартість партії товару - 4585,22 Євро (а.с.61, 65-68, 73,79).

Митна вартість партії товару визначена в контракті від 15.01.2016 р. №536 16, в рахунку-фактурі (інвойс) від 25.03.2016, платіжному дорученню від 14.03.2016, митній декларації країни експорту від 09.04.2016 склала - 3056,81 Євро (а.с.99-100, 110-111, 113-114).

Згідно митних декларацій від 14.12.200/2015/010060 та від 14.04.200/2016/002701 вказана вартість товару повністю співпадає з ціною товару, вказаною як у контрактах, так і у рахунках-фактурах (інвойсах) та платіжних дорученнях від 25.11.2015 та від 14.03.2016.

В сукупності це спростовує твердження Митниці про розбіжності в документах Товариства, які б були підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтара» до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова