Справа № П/811/1759/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року справа № П/811/1759/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М., суддів Жука Р.В., Хилько Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.10.2016 р. №2905/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень";

- визнати протиправними дії ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України щодо блокування доступу приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зобов'язати розблокувати доступ до Державного реєстру прав на нерухоме майно

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки його видано на підставі результатів розгляду скарги, який відбувся із порушенням визначеної законодавством процедури. У результаті порушення процедури розгляду скарги на рішення та дії позивача, порушено його право на захист, так як позивача позбавлено можливості надати пояснення по суті скарги. Скаргу на дії та рішення позивача розглянуто із порушенням принципу об'єктивності.

Представник відповідача - Міністерства юстиції України проти позову заперечував. У письмових запереченнях на позов (а.с. 77-82) зазначено, що позивачем не доведено та необґрунтовано незаконності рішень прийнятих Міністерством, а також у зв'язку з встановленням Комісією порушень прав при проведені реєстраційних дій, які підлягали скасуванню, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Позивачем надано до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.69-72)

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували.

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 02.03.2017 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.148-149), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи, матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла наступних висновків.

08.08.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, зокрема, на незаконні дії приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_1, здійснених ним при виконанні функцій державного реєстратора (а.с.87-92).

Мін'юстом 07.10.2016 року видано оскаржуваний наказ, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.06.2016 року №2905/5, прийняте позивачем та тимчасово блоковано доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 (шість) місяців до 21 січня 2017 року.

Оскаржуваний наказ видано на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21 вересня 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 08 серпня 2016 року.

В контексті викладеного суд зазначає наступне.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що скарга, зареєстрована у Мін'юсті 15 серпня 2016 року за №А-20927, стосується дій та рішень позивача. Зокрема, у скарзі викладено прохання про: скасування рішення позивача від 06.06.2016 року №29922629 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), а саме - права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0736.

За результатами розгляду Комісією скарги, 21.09. 2016 року складено висновок, згідно з яким, вирішено повністю задовольнити скаргу, а саме скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 травня 2016 року №29922629, прийняте позивачем та тимчасово блокувати доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 (чотири) місяці до 21 січня 2017 року.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу і визнання незаконними дій щодо блокування доступу позивача до Державного реєстру прав, оскільки, за його переконанням, Комісією порушено процедуру розгляду скарги, внаслідок чого оскаржуваний наказ, виданий на підставі результатів розгляду скарги, не може вважатися правомірним, як і дії, які вчиняються на його виконання.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року №37/5 (далі - Положення), Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128), забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими актами законодавства.

Згідно з п.п. 2, 3, 4, 5, 8 Порядку №1128, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб'єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6, 8 розділу ІІІ Положення, формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.

Засідання комісії є правомочним у разі участі в ньому не менш як двох третин її складу.

Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях комісії, приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос Голови комісії є ухвальним.

Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

Висновок комісії повинен містити такі відомості: дата, час та місце його складення; перелік осіб, присутніх на засіданні комісії; реквізити та суть скарги, розгляд якої здійснюється комісією; відомості про наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначені у скарзі, та інших обставин, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги; окрема думка члена комісії у разі її наявності та оформлення у письмовому вигляді; узагальнюючий висновок щодо відповідності/невідповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішення, дії або бездіяльності суб'єкта оскарження, щодо задоволення кожної з вимог скаржника або відмови в їх задоволенні з відповідним обґрунтуванням та посиланням на норми законодавства; відомості про рішення / реєстраційні дії, що підлягають скасуванню, а також про дії, що підлягають вчиненню у зв'язку зі скасуванням рішення /реєстраційної дії або у зв'язку з визнанням оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, та про суб'єкта, що буде вчиняти такі дії.

Згідно з п.п. 9, 10, 11, 12, 14 Порядку №1128, під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що: 1) рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації; 2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 2 ч. 6 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені п.п. "а", "ґ" та "д" п. 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

З аналізу викладених норм вбачається, що суб'єкт оскарження повинен бути запрошений до розгляду скарги суб'єктом такого розгляду. Порядком №1128 визначено способи запрошення суб'єкта оскарження до розгляду скарги. Крім того, суб'єкту оскарження повинно бути надано копію скарги та доданих до неї документів не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Як з'ясовано в ході судового розгляду, на виконання пп. 9,10 Порядку, Міністерством юстиції запрошено всіх суб'єктів оскарження та зацікавлених осіб на засідання комісії, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Мін'юсту (а.с.84-86), що не спростовано позивачем під час розгляду справи. Крім того, позивачем в позові підтверджено, що 19.09.2016 року Мін'юстом на його адресу направлено копію скарги, яку ним отримано 23.09.2016 року (а.с.12).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, виконав вимоги пп.9,10 Порядку щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд скарги ОСОБА_2 від 08.08.2016 р.

Згідно п. 11 зазначеного Порядку копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

З аналізу наведеної норми вбачається обов'язок суб'єкта розгляду скарги своєчасно повідомити, зокрема, особу, дії якої оскаржуються, про час і місце розгляду скарги.

Враховуючи те, що про дату, час і місце розгляду скарги ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, проте на розгляд скарги не прибув та пояснення по суті оскаржуваних питань та відповідні докази не надав, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо порушення Міністерством юстиції України вимог Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

З копії документів, поданих у додатках до скарги, вбачається, що між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ агрофірма "Зоря" (орендар) 27 серпня 2008 року було укладено договір оренди землі № 400, реєстрація якого була проведена у Голованівському районному офісі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства "центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2009 року за № 04:09:368:00015.

Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2, 72 га, яка розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Відповідно до пункту 3, підпункту 12.5 пункту 12 договору оренди землі № 400 договір укладений строком на 5 року, починаючи з дня набрання чинності цим договором ( з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с.95-100).

08.08.2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма "Зоря" (правонаступником якого є ТОВ Агрофірма "Хлібороб") було укладено додаткову угоду до оренди землі № 400 від 27 серпня 2008 року, якою внесено зміни до підпункту 3.1 п.3 цього договору, згідно з якими строк оренди вищевказаної земельної ділянки за згодою продовжено до 31 серпня 2016 року. Така додаткова угода була зареєстрована у відділі Державного комітету України по земельних ресурсах у Голованівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2012 року за № 00822 (а.с.101).

ОСОБА_2, на обґрунтування порушення своїх прав, надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 травня 2016 року № НВ-016, яким також підтверджено реєстрацію орендних правовідносин між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма "Зоря"щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0736, яка розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Строк дії речового права вказаний до 31 серпня 2016 року (а.с.102-105).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладання вищезгаданих правочинів) (далі - Закон про оренду землі) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк за умов договору та вимог земельного законодавства.

Ч 1 ст. 19 Закону про оренду землі передбачалось, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації ( ст. 18 Закону про оренду землі).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України ( далі - ЗК) (у редакції від 04 червня 2008 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Ч. 2 ст. 126 ЗК (у редакції чинній на момент укладення зазначеного договору) було визначено, що право оренди землі оформляється х говором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно п. 5 ст. 126 ЗК ЗК (у редакції від 07 серпня 2011 року, чинній на момент укладення додаткової угоди) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набувають після відповідної державної реєстрації.

Судом встановлено, що згідно з даними Державного реєстру прав 06 червня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_1 було прийнято рішення № 29922629, на підставі якого до Державного реєстру прав внесений запис про право оренди ТОВ "СОЮЗНАТУРПРОДУКТ" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:00:0736, яка розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області . Для проведення вказаної реєстрації права оренди заявником був поданий, зокрема, договір оренди цієї земельної ділянки, укладений 06 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ"Союзнатурпродукт".

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно ( далі - державна реєстрація) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру прав (ч.1 ст. 2 Закону).

При цьому, виходячи з положення ч. 3 ст. 3 Закону, речові права на нерухоме майно та її обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Вимогам порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначеного статтею 18 Закону, передбачено такі етапи державної реєстрації, як прийняття та перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 часини 3 статті 10 Закону під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

З врахуванням вищезазначених норм законодавства державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Згідно з даними Державного реєстру прав приватним нотаріусом ОСОБА_1 під час прийняття оскаржуваного рішення не було дотримано вимог вищезазначених норм, про що свідчить відсутність у Державному реєстрі прав інформації стосовно взаємодії, передбаченої такими нормами, з органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, який є розпорядником інформації про зареєстровані від 01 січня 2013 року речові права на земельні ділянки.

З огляду, на допущені позивачем порушення, Комісією прийнято висновок від 21.09.20116 року, за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 08.08.2016 року, зі змістом якого вирішено:

- скаргу ОСОБА_2 від 08 серпня 2016 року задовольнити в повному обсязі;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 червня 2016 року за №29922629, прийняте приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1;

- тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 місяці (до 21.01.2017р.). (а.с.32-37).

Відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 26 листопада 2015 року № 834-VIII (чинного на момент розгляду відповідачем скарги на дії позивача) за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що прийняття відповідачем рішення щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.06.2016 року № 29922629, прийнятого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав, є належним та достатнім заходом реагування на виниклі порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що станом на дату розгляду позову по суті термін тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1, встановлений оскаржуваним наказом минув (термін блокування до 21 січня 2017 року).

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює право на судовий захист особи, права або інтереси якої порушено рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єктом владних повноважень. Зокрема законодавчо встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд зазначає, що оскаржуваний позивачем наказ "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" стосується лише прав та інтересів скаржника ОСОБА_2, скаргу якого задоволено. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 червня 2016 року за № 29922629, яке скасовано оскаржуваним наказом жодним чином не впливає на особисті права, інтереси та обов'язки приватного нотаріуса ОСОБА_1

Так, наказом Міністерства юстиції України від 07.10.2016 року № 2905/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" поновлено порушені права заявника ОСОБА_2

За наведених обставин, суд вважає, що на даний час у приватного нотаріуса ОСОБА_1 відсутнє порушене право, яке б підлягало захисту, а тому в задоволені вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.10.2016 року №2905/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України щодо блокування доступу державному реєстратору - приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що основною метою діяльності Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Мін'юсту, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів.

Таким чином, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України, обмежуючи (блокуючи) доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діяло на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України, який визнано судом правомірним.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання дій ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України щодо блокування доступу позивачу до Державного реєстру прав на нерухоме майно та, відповідно, розблокування доступу до Державного реєстру.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до статей 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачі у справі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, та в їх діях відсутні порушення прав та інтересів позивача у справі, отже в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Суддя К.М. Притула

Судді Р.В. Жук

ОСОБА_3