Справа № 464/493/17
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/493/17
пр.№ 2-а/464/123/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 552416 від 19.01.2017р., про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В обгрунтування позову покликається на те, що інспектором ВПОДР 3 бат. 3 УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_3 його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 січня 2017 року о 11.50 год. на автодорозі М-06 Київ Чоп 541 км + 600 м, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1, перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1-1 «вузька суцільна лінія» та виїхав на смугу зустрічного напрямку та рухався по ній, чим порушив вимоги п.п.11.3 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову неправомірною, оскільки, при здійсненні ним керування транспортним засобом належним чином дотримувався усіх правил дорожнього руху, при цьому жодним чином не порушував розмітки 1-1 ПДР, а в самій постанові інспектор чітко вказав, що адміністративне правопорушення полягає в перетині вузької суцільної лінії та виїзді на зустрічну смугу руху, проте такого складу адмінпорушення не передбачено ч.2 ст.122 КУпАП. Більше того, на його прохання інспектор не представив жодних фактичних доказів його вини та не навів повного та обєктивного пояснення притягнення його до адміністративної відповідальності. Стверджує, що інспектор патрульної служби порушив вимоги ст.ст.247, 251, 256, 268, 272, 276, 280, 283 КУпАП, в звязку із чим просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у самій позовній заяві, просять такий задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові ДПП в судове засідання не зявився, проте надіслав суду письмове заперечення за змістом якого просить в задоволені позову відмовити, покликуючись на те, що позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки останній перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1-1 «вузька суцільна лінія» та виїхав на смугу зустрічного напрямку та рухався по ній, чим порушила п.11.3 ПДР України. Стверджує, що оскаржувана постанова винесена згідно з вимогами статей 222, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає. При цьому вказує, що у відповідності до п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції НП України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП. При винесені постанови інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст.19 Конституції України. Інспектором, як посадовою особою управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому, за змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність не враховується. В підтвердження позиції законності винесення оскарженої постанови долучає відеоматеріали фіксації обставин складення адмінматеріалів. Просить в задоволені позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши та встановивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зясувавши та встановивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.01.2017р. постановою серії АР № 552416 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, позивач визнаний винним у тому, що він 19 січня 2017 року о 11.50 год. на автодорозі М-06 Київ Чоп 541 км + 600 м, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1, перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1-1 «вузька суцільна лінія» та виїхав на смугу зустрічного напрямку та рухався по ній, чим порушив вимоги п.п.11.3 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Водночас, ч.2 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за зовсім інший склад правопорушення, зокрема, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог п.11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Оглянувши та дослідивши постанову серії АР № 552416 від 19.01.2017р. про притягнення позивача ОСОБА_1 встановлено, що такий притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, на підставі чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. згідно санкції згаданої статті (штраф в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів).

При перегляді судом наданого представником відповідача відеозапису з місця події чітко вбачається, що інспектор патрульної поліції УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_3 вказує водієві ОСОБА_1 (позивачу) на порушення останнім саме п.11.3 ПДР України (порушення вимог розмітки проїзної частини доріг). При цьому слід взяти до уваги, що на відеозаписі не зафіксовано факту перетину лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1-1 «вузька суцільна лінія» та виїзду на смугу зустрічного руху, оскільки відеозапис містить лише процес складання постанови про адміністративне правопорушення, а відтак не несе жодного доказового значення.

Відповідно до п.24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Таким чином, інспектор УПП у м.Львові Департаменту патрульної поліції, згідно відомостей оскаржуваної постанови, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.11.3 ПДР, кваліфікувавши таке діяння, як скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, в той час як частина даної норми не передбачає відповідальності за склад правопорушення викладений в оскаржуваній постанові.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи встановлені судом обставини, відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, зокрема щодо підставності притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за ч.2 ст.122 КУпАП, беручи до уваги допущення недоліків при винесені постанови про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що прийняте інспектором рішення є необґрунтованим, а тому постанова серії АР № 552416 від 19.01.2017 підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю в звязку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.14-1, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.1, 11, 18, 49, 51, 70, 71, 99, 104, 128, 159, 161-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 552416 від 19.01.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: