Справа № 806/5356/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"20" березня 2017 р. Справа № 806/5356/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Іваненко Т.В.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника третіх осіб ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування акту ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом про:

- визнання неправомірними дій державної приймальної комісії щодо прийняття в експлуатацію одноповерхового житлового будинку з цокольним та мансандрим поверхами і господарськими будівлями в АДРЕСА_4;

- визнання протиправним, нечинним та скасування акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта "Одноповерховий житловий будинок з цокольним та мансардним поверхами і господарськими будівлями" в АДРЕСА_4, затвердженого розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 25.12.2008 № 1504.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. Зазначає, що порушений нею спір є за своєю сутністю адміністративно-правовим, а обраний спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам адміністративного процесуального законодавства. Вказує, що неправомірні дії відповідача та незаконний акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта впливають в подальшому на безпідставність реєстрації права власності на спірне майно.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, дійшов висновку, що після проведення державної реєстрації права власності на спірне майно - будинок між позивачем та третіми особами виник спір про право, що свідчить про наявність цивільно-правового спору, направленого на захист права власності.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (у редакції з 01.01.2008) голови місцевих державних адміністрацій утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу в період виникнення спірних правовідносин визначався постановою Кабінету Міністрів України "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 22.09.2004 № 1243, розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації "Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків" від 22.03.2005 № 44 (зареєстроване Головним управлінням юстиції у Житомирській області 01.04.2005 за № 15/616), відповідно до яких датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом приватного житлового будинку садибного типу є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Згідно пункту 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків, затвердженого розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 22.03.2005 № 44, до складу комісії по прийняттю в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків включаються: замовник, представники виконавчого комітету місцевої ради, на території якої розташовано закінчений будівництвом об'єкт, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів державного санітарно-епідеміологічного та державного пожежного нагляду, підрядчика, проектної організації.

Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 19.02.2008 № 239 створено державну приймальну комісію на 2008 рік для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків.

18.12.2008 державною приймальною комісією складено акт, яким прийнято в експлуатацію одноповерховий житловий будинок з цокольним та мансардним поверхами і господарськими будівлями в АДРЕСА_4.

Розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації від 25.12.2008 № 1504 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку АДРЕСА_4

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформаційної довідки об'єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_4 житловий масив та земельна ділянка для будівництва та обслуговування даного будинку площею 0,1 га належать на праві приватної власності ОСОБА_7 згідно договорів купівлі-продажу № 3445 та № 3446 від 15.04.2013. Продавцем зазначеного нерухомого майна за договорами купівлі-продажу №3445 та № 3446 є ОСОБА_6 (том 1 а.с. 53-58) .

Позивач, оспорюючи дії державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта "Одноповерховий житловий будинок з цокольним та мансардним поверхами і господарськими будівлями" в АДРЕСА_4 та наслідки у вигляді акту, затвердженого розпорядженням суб"єкта владних повноважень, вважає, що цим порушується її право на визнання цього будинку спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів справи вбачається, що акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта "Одноповерховий житловий будинок з цокольним та мансардним поверхами і господарськими будівлями" в АДРЕСА_4, затверджений розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 25.12.2008 № 1504, реалізований, оскільки вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Вказане підтверджується фактом державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_4, за ОСОБА_7, що вчинено на підставі договору купівлі-продажу № 3445 від 15.04.2013, який є чинним, ніким не скасований, а відтак спір у вказаній справі стосується права власності на будинок, тобто цивільного права. Отже, суд дійшов помилкового висновку щодо вирішення його в порядку адміністративного судочинства. Такий спір є цивільним, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень в якості відповідача.

За змістом статті 15 Цивільного процесуального кодексу України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, не обговорюючи питання правильності застосування судом норм чинного законодавства щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об"єкта, колегія суддів вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд в контексті статті 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом» не може таким вважатись у вказаній справі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню із постановленням ухвали про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" січня 2017 р. скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Повернути ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 500 грн. (сплачений згідно квитанції № 83 від 14.09.2016 за наступними реквізитами: код отримувача 38035726, код банку отримувача (МФО) 811039, рахунок отримувача 1002).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Т.В. Іваненко

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_4

3- відповідачу: Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області вул.Л.Українки,1,м.Житомир,10003

4-третій особі: ОСОБА_6 - АДРЕСА_1,10001,

5 - ОСОБА_7 - АДРЕСА_5

6 - представник позивача: - ОСОБА_4 АДРЕСА_2

7 - представнику третьої особи, ОСОБА_5, АДРЕСА_3,

,