Справа № 804/4231/16
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2017 рокусправа № 804/4231/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 р. по справі за позовом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просила суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 16576,47 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник орендної плати за землю у - Дніпродзержинській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

30.06.2014 року Дніпродзержинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №10148-15, яким відповідачу нараховано грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 5261,49 грн..

21.10.2015 року Дніпродзержинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №28480-17, яким відповідачу нараховано грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 11371,83 грн..

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п.49.2 ст.49 ПК України).

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

За приписами п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Пунктами 288.2-288.4 статі 288 ПК України передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.п.285.1, 285.2 ст.283 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Положеннями п.286.2 ст.286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За приписами п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В абз.1 п.59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За приписами статті 31 «Припинення договору оренди землі» Закону України «Про оренду землі» від 06.10.98 № 161-XIV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

З системного аналізу норм чинного законодавства (Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду землі») вбачається, що поняття «припинення права користування земельною ділянкою» є ширшим за своїм обсягом і включає в себе цілий ряд правових підстав визначених законом. В свою чергу, поняття «припинення договору оренди землі» є ширшим від поняття «розірвання договору оренди землі» та включає в себе останнє, як одну з підстав припинення такого права.

Пунктом 287.1 статті 287 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Апеляційний суд погоджується з позивачем, що з моменту припинення дії договорів оренди у позивача припиняється обов'язок як орендаря, в тому числі, сплачувати орендну плату за певну земельну ділянку, проте, приймаючи до уваги правовий статус позивача у спірних правовідносинах (фізична особа-підприємець), вважає помилковим запропонований позивачем алгоритм дій, повідомлення орендаря податкового органу про припинення договорів оренди - припинення зобов'язання орендаря з сплати орендної плати податковим органом з визначальним моментом такого припинення - дати укладення відповідної додаткової угоди між орендодавцем та орендарем земельної ділянки.

За правилами абз.2 п.286.4 ст.286 ПК України у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Виходячи з наведених правових норм, апеляційний суд вважає, що позивач у зв'язку припиненням договорів оренди землі повинен був подати контролюючому органу відповідну податкову декларацію за той період в якому, як він вважає, у нього став відсутнім об'єкт орендної плати, тобто змінити самостійно визначені грошові зобов'язання.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивач в установленому порядку не змінив самостійно визначені ним в податковій декларації з плати за землю на 2014 рік грошові зобов'язання з орендної плати за землю, а самостійна обчислена сума орендної плати у поданій позивачем податковій декларації за правилами ст.54 ПК України вважається узгодженою, апеляційний суд дійшов висновку, що у Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області були наявними законні підстави для формування та направлення ОСОБА_1 податкової вимоги від 11.03.2015 № 868-23 на суму 5204,64грн.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст.2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи спірну податкову вимогу, відповідач діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством України, в зв'язку чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий