Справа № 826/23152/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський Холодокомбінат» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський Холодокомбінат» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС України у м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкової вимоги № 3496-23 від 02 квітня 2015 року, рішення про опис майна у податкову заставу №5220/10/26-56-25-05 від 15 квітня 2015 року, визнання незаконними та скасування актів про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 29 вересня 2015 року та про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу від 29 вересня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «Київський Холодокомбінат», звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2015 року ТОВ «Київський холодокомбінат» отримало від Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві рекомендований лист (№ 04 0), яким позивачу були надіслані наступні документи:

1) податкову вимогу від 02 квітня 2015 року № 3496-23, згідно якої станом на 01 квітня 2015 року сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на додану вартість складає 68910,70 грн.;

2) рішення про опис майна у податкову заставу № 5220/10/26-56-25-05 від 15 квітня 2015 року;

3) лист від 15 квітня 2015 року № 3496/10/26-56-25-05, яким позивача зобов'язано з'явитися протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання листа до відповідача та надати наступні документи:

- останній баланс підприємства завірений печаткою з розшифровкою згідно наступної форми: вартість основних засобів - код рядка балансу 030, номери бухгалтерських рахунків - рах. 100 (суб. рах. 101-109) рах. 13 (суб. рах. 13), вартість виробничих запасів - код рядка балансу 100, номери бухгалтерських рахунків - рах. 20 (суб. рах. 201-209), вартість товарів - код рядка балансу 140, номери бухгалтерських рахунків - рах. 28 (суб. рах. 281-285), вартість готової продукції - код рядка балансу 130, номери бухгалтерських рахунків - рах. 26, дебіторська заборгованість за товари, послуги (в розрізі кожного дебітора та актів звірок з ними) - код рядка балансу 160, номери бухгалтерських рахунків - рах. 36 (суб. рах. 361, 362), рах. 37 (суб. рах. 371-377), рах. 38;

- самостійно визначений перелік ліквідних, реальних до продажу активів із зазначенням їх первісної та залишкової вартості (розмір, якої повинен дорівнювати сумі податкового боргу з детальною інформацією кожного предмета: вага, метраж, розмір, вид колір, товарний знак, проба, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо), документи, що засвідчують відсутність будь-яких обтяжень на вказане майно, документи, що засвідчують право власності на вказане майно, для складання акту опису майна та реєстрації податкової застави.

29 квітня 2015 року ТОВ «Київський холодокомбінат» подало до банківської установи (ПАТ «Укрсоцбанк») платіжне доручення від 29 квітня 2015 року № 221 на суму 82000,00 грн. з призначенням платежу: «*;101; ;ПДВ за лютий та березень 2015р. ТОВ «Київський холодокомбінат» () ; ; ;».

В той же час, із наданої відповідачем картки особового рахунку платника податків (ТОВ «Київський холодокомбінат») з податку на додану вартість вбачається, що позивачем до бюджету було сплачено 81548 грн. та за рахунок даних коштів було погашено недоїмку в розмірі 68910,70 грн., згідно податкової вимоги від 02 квітня 2015 року №3496-23.

Також, з картки особового рахунку платника податків (ТОВ «Київський холодокомбінат») з податку на додану вартість вбачається, що станом на 30 квітня 2015 року у позивача рахувалась заборгованість в розмірі 1250,73 грн., станом на 31 травня 2015 року в розмірі 1279,10 грн., станом на 30 червня 2015 року в розмірі 1309,38 грн., а з 27 липня 2015 року по 30 липня 2015 року у позивача була відсутня заборгованість з податку на додану вартість та існувала переплата.

Крім того, як вбачається із наданої відповідачем картки особового рахунку платника податків (ТОВ «Київський холодокомбінат») з орендної плати з юридичних осіб за позивачем станом на 15 квітня 2015 року рахувалась заборгованість в розмірі 229502,68, яка станом на 30 квітня 2015 року становила 319 564,49 грн., станом на 09 травня 2015 року становила 334 719,53 грн., станом на 31 серпня 2015 року становила 808 107,36 грн., станом на 30 вересня 2015 року - 932 109,77 грн., станом на 31 жовтня 2015 року - 1 056 112,18 грн., а станом на 30 листопада 2015 року - 1 180 114,59 грн.

15 лютого 2015 року Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві було прийнято наказ № 575, яким боржників, у яких обліковується податковий борг, в тому числі ТОВ «Київський холодокомбінат», було закріплено за податковими керуючими відділу погашення заборгованостей, в даному випадку за головним державним ревізором - інспектором відділу погашення заборгованостей ОСОБА_2 (доказів вручення позивачу даного наказу суду не надано).

З пояснень позивача, які містяться у тексті позовної заяви вбачається, що 15 вересня 2015 року за податковою адресою ТОВ «Київський холодокомбінат» прибули ОСОБА_2, який представився податковим керуючим, в супроводі невідомої особи, та повідомив про необхідність передати в податкову заставу Державній податковій інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві майно підприємства, хоча жодних правовстановлюючих документів позивачу надано не було.

Також, в позовній заяві зазначено, що 29 вересня 2015 року за податковою адресою ТОВ «Київський холодокомбінат» повторно прибув ОСОБА_2, який пред'явив наказ про призначення податковим керуючим.

29 вересня 2015 року податковим керуючим ОСОБА_2 було складено акт про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, зокрема: ненадання необхідних документів.

ТОВ «Київський холодокомбінат», не погоджуючись з такою позицією відповідача та стверджуючи, що оскільки податковий борг, згідно податкової вимоги від 02 квітня 2015 року № 3496-23 був погашений, а податковий керуючий не повідомив, які саме необхідно надати документи для опису майна у податкову заставу, то оскаржувані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв'язку з чим, звернулося з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії та рішення відповідача є законними і обґрунтованими. На момент судового розгляду справи позивачем не надано суду доказів стосовно відсутності у ТОВ «Київський холодокомбінат» податкової заборгованості, що свідчить про правомірність застосування заходів з погашення податкового боргу, зокрема у вигляді надсилання податкової вимоги та виникнення податкової застави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно п. 38.1. ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За правилами п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Крім того, в п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання, крім цього, у разі збільшення податкового боргу нова (додаткова) податкова вимога не надсилається, але погашенню підлягає вся сума загальної податкової заборгованості.

Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктами 89.1, 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України передбачено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до п. 91.1, 91.3, 91.4 ст. 91 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу і призначення податкового керуючого приймаються податковим органом виключного до платника податків, у якого наявна податкова заборгованість. Крім того, податковий керуючий наділений повноваженнями здійснити опис майна у податкову заставу, а у разі не подання платником податків документів, необхідних для такого опису, складати акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

Матеріали справи свідчать про те, що оскаржувана податкова вимога від 02 квітня 2015 року №3496-23, надіслана ТОВ «Київський холодокомбінат» у зв'язку із заборгованістю з податку на додану вартість в сумі 68910,70 грн.

Також судом першої інстанції було встановлено, що 29 квітня 2015 року ТОВ «Київський холодокомбінат» сплатило податковий борг з податку на додану вартість в сумі 68910,70 грн.

Враховуючи зазначені обставини, апелянт вважає, що відповідач зобов'язаний був відкликати вищенаведену податкову вимогу.

Згідно з п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

В п. 60.2 ст. 60 Податкового кодексу України встановлено, що у випадках, визначених п.п. 60.1.1 п. 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Отже, обов'язковою умовою для відкликання податкової вимоги на підставі п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України є погашення платником податків усієї суми податкової заборгованості, оскільки у разі її збільшення нова (додаткова) податкова вимога не надсилається.

З картки особового рахунку платника податків (ТОВ «Київський холодокомбінат») з податку на додану вартість вбачається, що станом на 29 квітня 2015 року у позивача була відсутня заборгованість з даного податку.

Разом з тим, із картки особового рахунку платника податків (ТОВ «Київський холодокомбінат») з орендної плати з юридичних осіб вбачається, що за позивачем станом на 15 квітня 2015 року рахувалась заборгованість в розмірі 229502,68 грн.

Отже, позивачем 29 квітня 2015 року було погашено лише частину податкової заборгованості, а саме: податковий борг з податку на додану вартість, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для відкликання податкової вимоги на підставі п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що позивачем на момент судового розгляду справи не надано суду доказів щодо відсутності у ТОВ «Київський холодокомбінат» податкової заборгованості, суд дійшов висновку, що до позивача можуть бути застосовані заходи з погашення податкового боргу, зокрема у вигляді надсилання податкової вимоги та виникнення податкової застави.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкова вимога № 3496-23 від 02 квітня 2015 року та рішення про опис майна у податкову заставу №5220/10/26-56-25-05 від 15 квітня 2015 року винесені правомірно.

З матеріалів справи також вбачається, що наказ Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 15 травня 2015 року № 575 в частині щодо закріплення ТОВ «Київський холодокомбінат» за податковими керуючими, є чинним (доказів зворотнього суду не надано), відповідно вищевказаний податковий керуючий мав повноваження щодо опису майна позивача у податкову заставу.

29 вересня 2015 року податковим керуючим ОСОБА_2 було складено акт про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, зокрема: ненадання необхідних документів.

Позивач стверджує, що вищенаведені акти є протиправними, оскільки були складені податковим керуючим безпідставно, так як товариство допустило податкового керуючого ОСОБА_2 на територію ТОВ «Київський холодокомбінат», а тому не перешкоджало виконанню повноважень даної особи, проте документи для опису майна у податкову заставу не були надані, оскільки податковий керуючий не повідомив, які саме документи необхідно надати.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний лист Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 15 квітня 2015 року №3496/10/26-56-25-05, в якому позивачу було чітко повідомлено, які документи необхідно надати для опису майна у податкову заставу.

Вищенаведений лист був отриманий позивачем 23 квітня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось позивачем.

Отже, позивачу було достеменно відомо, які документи необхідно надати податковому керуючому для опису майна у податкову заставу, однак такі документи надані не були.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський Холодокомбінат» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 21 березня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.