Справа № 727/10071/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/60/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В суд з адміністративним позовом звернувся позивач ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії.

Мотивує заявлені вимоги тим, що вона з 29.10.2008 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернівцях як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 85 % від суми заробітної плати. В розрахунок розміру пенсії було включено посадовий оклад, доплату за ранг, надбавка за вислугу років, а також суми надбавок за високі досягнення у праці та премії в період з 01.10.2006 року по 30.09.2008 року. Проте в розрахунок пенсії не було включено такі виплати, зокрема: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, премій до державних і професійних свят та ювілейних дат. 28.11.2016 року вона звернулась до ГУПФУ в Чернівецькій області із заявою про перерахунок призначеної пенсії з врахуванням державних в період з 01.10.2006 року по 30.09.2008 року таких сум, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, надавши довідку ГУПФУ в Чернівецькій області від 22.11.2016 року №13502/04, проте у перерахунку пенсії їй було відмолено. Вважає відмову відповідача у виконанні перерахунку пенсії та приведенні її розміру у відповідність до вимог чинного законодавства неправомірною і такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та грубо порушує її конституційне право на соціальне забезпечення.

Посилаючись на вимоги Основного Закону - Конституцію України, яка має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії та суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, просить визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з приводу відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату призначеної їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), з урахуванням усіх складових заробітної плати, відповідно до довідки від 22.11.2016 р. № 13502/04, виданої ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплат, повязаних з індексацією заробітної плати, премій до державних і професійних свят та ювілейних дат, з яких були сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в розмірі 85 % від суми заробітної плати, починаючи з 28.11.2016 року. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на її користь суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 551,20 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в адміністративному позові просила адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, від неї поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, надавши письмові заперечення.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно, повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються як заявлені позовні вимоги, так і заперечення проти позову, обєктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Зі змісту статті 23 ч.3 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та статті 46 ч.3 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом належними доказами по справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 29.10.2008 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернівцях як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.7).

Згідно довідки №7495/06 від 28.10.2008 року ГУПФУ в Чернівецькій області, позивач ОСОБА_2 працювала в ГУПФУ в Чернівецькій області на посаді начальника відділу виплати пенсій №5 (а.с.8).

28.11.2016 року позивач звернулась до ГУПФУ в Чернівецькій області із заявою про перерахунок призначеної пенсії з врахуванням одержаних в період з 01.10.2006 року по 30.09.2008 року таких сум, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с.9), надавши довідку ГУПФУ в Чернівецькій області від 22.11.2016 року №13502/04 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.10).

Відповідно до листа ГУПФУ в Чернівецькій області від 29.11.2016 р. №658/С-11, їй було відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.11).

Відповідно до приписів ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відмова відповідача суперечить чинному пенсійному законодавству, зокрема ст. ст 33, 35, 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу», ст. 40 Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 2, 33 Закону України «Про оплату праці» та перевіряючи законність та обгрунтованість заявлених позовних вимог, виходить з наступного.

Частиною першою ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці.

Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст.33 ч.2 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з приписами ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час звернення позивача про призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави суду для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно із ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078).

Суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту ст.40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

У відповідності ст.66 ч.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України у постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11, від 28.05.2013 року №21-97а13 та від 03.06.2014 № 21-134а14, які з врахуванням вимог ст. 244-2 КАС України є обовязковими для врахування судами при розгляді справ у подібних відносинах.

Так, відповідно до вимог зазначеної статті право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»№ 1788-ХІІ від 05.11. 1991 року, встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010р. № 1170 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога, індексація і компенсація за невикористану відпустку не входить до зазначеного переліку.

Отже, виходячи з наведеного та аналізуючи довідку ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виданої 22.11.2016 року № 13502/04 позивачу ОСОБА_2 (а.с. 10), вбачається, що в «інші виплати» включено індексацію, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення.

Вирішуючи питання захисту прав позивача ОСОБА_2, суд вважає, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати являються складовими заробітної плати і повинні бути враховані при перерахунку пенсії позивача з 13.12.2016 року дати звернення ОСОБА_2 до відповідача.

Дослідженими доказами в їх сукупності та наведеними нормами права спростовуються доводи відповідача в частині того, що матеріальна допомога, індексація і інші виплати мають нерегулярний характер, є компенсаційними виплатами і можуть зараховуватися до складу заробітної плати в контексті вимог ст. 33 Закону № 3723 ХІІ. Крім того, суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулює Закон України "Про державну службу". Цей же Закон визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Згідно ст.19 ч.2 Конституції України та ст.2 ч.3 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає доведеними позивачем вимоги про наявність у відповідача обовязку включити в перерахунок пенсії позивача ОСОБА_2 заробітну плату з врахуванням всіх видів оплати праці, які позивач отримував перед виходом на пенсію і на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ст. 2 ч. 1, 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судовий збір у сумі 551,20 грн., сплачений позивачем, у відповідності до ст.94 ч.1 КАС України, належить повернути позивачу ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про оплату праці», ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2-11, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з приводу відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця - протиправними.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), з урахуванням усіх складових заробітної плати, відповідно до довідки від 22.11.2016 р. № 13502/04, виданої ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплат, повязаних з індексацією заробітної плати, премій до державних і професійних свят та ювілейних дат, з яких були сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в розмірі 85 % від суми заробітної плати, починаючи з 28.11.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,20 грн.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а особами які не були присутні при проголошенні постанови в той же термін з дня отримання її копії.

Суддя Слободян Г.М.