Справа № 749/138/17
Суддя: Чигвінцев М. С.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/138/17
Номер провадження 2-а/749/37/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Чигвінцева М.С.

за участю секретаря - Скорої Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Сновськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківського обєднаного управління Пенсійного Фонду про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Щорського районного суду Чернігівської області з позовом та та просить визнати неправомірними дії Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови здійснити перерахунок пенсії; зобов"язати Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, відповідно до Закону України " Про державну службу" в редакції, чинній на день призначення пенсії та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 в редакції чинній на день призначення пенсії без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв"язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 на підставі довідки № 922/с/25-12-05 від 19.12.2016 року виданої Менською ОДПІ ГУ ДФС в Чернігівській області у розмірі 86 % заробітної плати працюючого державного службовця з урахуванням усіх складових з 01 січня 2017 року та зобов?язати включити до розрахунку пенсії як складові заробітної плати нараховані та виплачені суми індексації, щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 01.03.2004 року по 28.02.2006 року ( 24 календарні місяці) згідно довідки виданої Менською ОДПІ ГУ ДФС в Чернігівській області № 826/С/25-12-05-07 від 04.10.2016 року з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування з 31.07.2016 року, а також стягнути з Корюківського обєднаного управління Пенсійного Фонду на його користь понесені витрати по сплаті судового збору.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Заперечень на позовну заяву від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

ОСОБА_1 працював на посаді головного державного податкового ревізора інспектора в Державній податковій інспекції в Щорському районі, що підтверджується довідкою № 922/с/25-12-05 від 19.12.2016 року.

З 17.03.2006 року йому призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 86 відсотків заробітної плати, що півдтверджується рішенням відповідача № 43/05 від 17.01.2017 року та довідкою відповідача № 55 від 27.01.2017 року.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів ( тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Відповідно до копії довідки № 922/с/25-12-05 від 19.12.2016 року про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено ( перераховано) пенсію встановлено, що заробітна плата на посаді головного державного податкового ревізора інспектора становить 3964,57 грн., посадовий оклад становить 1723 грн. 00 коп., надбавка за вислугу років 20% за стаж державної служби 13 років 368,60 грн,надбавка за ранг ( інспектор податкової служби 1 рангу) 120,00 грн. , надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 854,64 грн., премія 898,33 грн. На всі виплати, включені в довідку нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Згідно з рішенням КСУ від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до субєкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобовязань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

Суд вважає безпідставними викладені доводи Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у рішенні від 17.01.2017 року про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ряд інших, у зв`язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище зазначених законів не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, а також що в даному випадку слід застосовувати норми Закону України «Про державну службу» №889-VІІ від 10.12.2015 року, якими непередбачено перерахунок пенсії, виходячи з наступного.

Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються ( в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений закону № 213-VIII не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів, щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Отже, зміни внесені до Закону України "Про державну службу" законом № 213-VIII стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Позивачеві була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про державну службу" 17 березня 2006 року, тобто до набрання чинності закону № 213-VIII та Закону України «Про державну службу» №889-VІІ від 10.12.2015 року тому виходячи з Конституційних засад даний закон не може поширюватися на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723, діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленному Конституцією України порядку.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» позивач, який у 2006 році вийшов на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора має право на перерахунок пенсії в зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу.

З 01 грудня 2015 року було підвищено розмір заробітної плати до 3964,57 грн., посадовий оклад становить 1723 грн. 00 коп., надбавка за вислугу років 20% за стаж державної служби 13 років 368,60 грн,надбавка за ранг ( інспектор податкової служби 1 рангу) 120,00 грн. , надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 854,64 грн., премія 898,33 грн., що підтверджується довідкою Менської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Чернігівській області № 922/с/25-12-05 від 19.12.2016 року.

11 січня 2017 року позивач звернувся до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013, з урахуванням посадового окладу, рангу, надбавки за вислугу років станом на 01.12.2015 року та індексації, матеріальних допомог на оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань у середніх розмірах, які були нараховані та виплачені період з 01.03.2004 року по 28.02.2006 року долучив довідку № 826/С/25-12-05-07 від 04.10.2016 року з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування та довідку № 922/с/25-12-05 від 19.12.2016 року, яка видана Менською ОДПІ ГУ ДФС в Чернігівській області, однак відповідач своїм рішенням від 17.01.2017 року № 43/05 відмовив йому у перерахунку пенсії.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем, а тому суд бере їх за основу при вирішенні даного спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ч.2 ст.37 Закону України Про державну службу /далі-Закону/ ( в редакції на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч.2 ст. 37-1 Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13 відповідно), та постанові від 04.03.2014р. по справі № 21-3а14.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших, актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), № 68385/10 та 71378/10), від 26 вересня 2014 pоку).

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Законне сподівання у позивача виникло з моменету призначення пенсії, а саме з 2009 року, оскільки законодавством, яке діяло на той час, передбачався перерахунок пенсії, щоразу у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, головною умовою перерехунку може бути лише звернення самого пенсіонера за перерахунком.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції та в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акта прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (Рішення Конституційного Суду України від 17 березня 2004 року N7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004 від 6 липня 1999 року N8-рп/99, від 20 березня 2002 року N5-рп/2002, , від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через принцип юридичної визначеності, згідно якого остаточне рішення суду у справі не може піддаватися сумніву, навіть у разі зміни законодавства (п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 pоку). Крім цього, відповідно до роз'яснення Верховного Суду України №1-5/400 від 14 липня 2006 року, наданого на підставі листа Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у справі «Качко проти України», реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, з огляду на зазначене Щорський районний суд вважає за необхідне вказати, що не може взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» який констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року, оскільки відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" передбачено підіймання мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень, а також передбачено підіймання прожиткових мінімумів на одну особу, також відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів ( тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, отже проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що фінансові можливості держави «Україна» не є настільки скрутними, щоб позбавляти позивача законного сподівання на перерахунок пенсії, а тому практика Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року не підлягає застосуванню у даній справі.

Крім того відповідно до ч.2 ст.71 КАС України вбачається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак суду не надано жодних відомостей про те, що фінансові можливості держави є скрутними.

Відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4.ст.45 Закону, а саме з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з такими документами подано після 15 числа. Суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу у зв`язку з підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям має відбуватись з 01 січня 2017 року, оскільки позивач звернувся до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії 11.01.2017 року.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 94 КАС України з Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про пенсійне забезпечення»рішенням по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», та керуючись ст.ст. 8,9, 17-19, 71, 79, 87, 94, 98, 159, 161-162,КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Корюківського обєднаного управління Пенсійного Фонду про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним дії Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії державного службовця.

Зобов"язати Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2017 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, відповідно до Закону України " Про державну службу" в редакції, чинній на день призначення пенсії та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 в редакції чинній на день призначення пенсії у зв"язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 на підставі довідки № 922/с/25-12-05 від 19.12.2016 року виданої Менською ОДПІ ГУ ДФС в Чернігівській області у розмірі 86 % заробітної плати працюючого державного службовця з урахуванням усіх складових.

Зобов?язати Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України включити до розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 31.07.2016 року як складові заробітної плати нараховані та виплачені суми індексації, щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 01.03.2004 року по 28.02.2006 року ( 24 календарні місяці) згідно довідки виданої Менською ОДПІ ГУ ДФС в Чернігівській області № 828/С/25-12-05-07 від 04.10.2016 року з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд, який виніс постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Чигвінцев