Справа № 702/1251/16-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/1251/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Мазай Н.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Твердохліб В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просив: визнати протиправними порушення з боку відповідача щодо нього та вимог ст. ст. 22, 46 Конституції України, які підтверджують порушення його прав; зобов'язати відповідача негайно поновити його Конституційне право отримувати державну пенсію як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 3 групи в розмірі 6,5 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України, допустити негайне виконання рішення суду посилаючись на те, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році, внаслідок чого втратив працездатність.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом ІII групи (безтерміново), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчать посвідчення першої категорії серії НОМЕР_1 від 26.09.2006 року ( а.с. 10).

Перебуває на обліку в Уманському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує державну пенсію та пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року.

Згідно постанови Монастирищенського районного суду від 16.11.2009 року, визначено право позивача та зобов»язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 01.11.2006 року по 16.11.2009 року у відповідності зі ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 07.06.2010 року постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.11.2009 року змінено, в частині періоду з 16.09.2008 року по 16.11.2009 року.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 07.06.2010 року скасовано постановою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2014 року та постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.11.2009 року змінено, в частині періоду та визначено його з 21.07.2008 року.

16.11.2016 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про поновлення його прав визначених ст. 22 та 46 Конституції України та здійснення перерахунку державної пенсії як ліквідатору наслідків Чорнобильської кастрофи в розмірі визначеному ст. ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 17.11.2016 року № 14753/09 Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що з 01.11.2011 року на законодавчому рівні, розмір пенсій приведено до норм чинного законодавства. Пунктом 7 частини І Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Тому, рішення судів, якими зобов'язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсій без обмеження строком, виконуються сторонами в межах покладених зобов'язань, а саме: виплати, призначення на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. Пенсійний фонд не є розпорядником грошових коштів.

Вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Державна пенсія і додаткова пенсія, на які позивач як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, має право визначені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У п. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» визначено, що у 2011 році норми положень ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік.

Аналогічні обмеження та порядок визначення розміру і виплати пенсій особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, регламентовані Законами України «Про державний бюджет України на 2012 рік», «;Про державний бюджет України на 2013 рік»

Відповідний порядок та розміри пенсій особам, які належать до вказаної категорії громадян, було визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції, яка набрала чинності з 1 січня 2014 року, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону 796-ХІІ, зокрема ст. 50, 54 цього Закону, якими визначено розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

В подальшому згідно із Законом № 1622-VII від 31.07.2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктом, згідно з яким норми і положення ряду законів, в тому числі і статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Законом № 76-VІІІ від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону 796-ХІІ були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України. Зазначений Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з 22.07.2011 року, у 2012, 2013, 2015, 2016 роках розміри пенсій, особам, які постраждали внаслідок ЧАЕС встановлювалися КМ України, лише у період з 01.01.2014 року до 03.08.2014 року розміри пенсій встановлювалися у розмірі, передбаченому Законом.

З адміністративного позову вбачається, що позивач просив поновити його порушене право, без зазначення дати, з якої, на його думку, необхідно здійснити перерахунок, тобто зважаючи на зміст позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що позивач просив поновити порушене право з моменту звернення за перерахунком, тобто з 16.11.2016 року.

Враховуючи те, що у 2016 році умови та порядок призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти КМ України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМ України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області діяло в межах свої повноважень та відповідно до норм чииного законодавства, а тому правомірно здійснювало виплату пенсії позивачці у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягаює залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,183-2,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.