Справа № 265/79/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козлов Д.О.
Суддя-доповідач - Чебанов Олександр Олегович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року справа № 265/79/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Шишова О.О., Міронової Г.М., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника відповідача - Вайнштока Б.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року у справі № 265/79/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області (далі - відповідач), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013-2015 роки), з дати його звернення за призначенням пенсії, тобто з 2 вересня 2016 року (а.с. 2-3).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року у справі № 265/79/17 у задоволенні позовних вимог було відмовлено (а.с. 42-44).

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (а.с. 51-52).

13 березня 2017 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Керуючись ч. 1-3 ст. 122-1 Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.03.2017 задовольнив зазначене клопотання.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу та в режимі відеоконференції відповідно до ст.ст. 41, 122-1 КАС України.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, отримуючи пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1, починаючи з 18 вересня 1999 року, що підтверджується відомостями відповідача у відповіді від 27 вересня 2016 року та протоколом управління пенсійного фонду № 124 від 29 жовтня 1999 року, а також розпорядженнями відповідача за 2008-2016 роки (а.с. 7, 17-28).

Також було встановлено, що позивач працює, що підтверджується його заявами про проведення йому перерахунку пенсії через кожні два роки через збільшення його страхового стажу і заробітної плати (в останнє 01 лютого 2016 року), а також розпорядженнями УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про такий перерахунок на підставі ч. 4 ст. 42 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а. с. 18-28).

При цьому, 02 вересня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії за списком № 1 на пенсію за віком, що підтверджується листом відповідача від 27 вересня 2016 року, а також відповідними заявами позивача (а.с. 6-7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що при зверненні позивача до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя 02.09.2016 із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший для задоволення представниками відповідача таких вимог ОСОБА_3 законних підстав не було.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 9 даного Закону передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку із втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за списком № 1 не входять до правового регулювання Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія за списком № 1- це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Згідно з ч. 2 статті 40 Закону № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Крім того, в ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тому не підлягають застосуванню положення ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин, а показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, відповідач не обґрунтовано застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09 червня 2015 року (справа № 21-550а14).

Колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 24, 41, 122-1, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року у справі № 265/79/17 - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року у справі № 265/79/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, які виразились у незастосуванні ОСОБА_3 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної штати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, при призначенні пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2013-2015 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 02.09.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 22.03.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді О.О. Шишов

Г.М. Міронова