Справа № 810/2749/16
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/2749/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року 810/2749/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ТЕХНІКА" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "ТЕХНІКА" (далі - позивач, Підприємство) з позовом до Київської митниці ДФС (далі - відповідач, Митниця), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 21.04.2016 №125000013/2016/000071/2.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та пояснив, що при митному оформленні товару, який ввозився на територію України, позивач визначив його митну вартість за основним методом - за ціною договору (контракту), заявив цей показник у деклараціях митної вартості, до яких додав документи, що її підтверджують, згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України. Однак, відповідач не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товару, протиправно прийняв оскаржувані рішення. Вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави вимагати (пропонувати) подання додаткових документів, не приймати митну декларацію, відмовляти у митному оформленні товару та приймати рішення про коригування митної вартості товарів. У зв’язку із зазначеним, просить суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що під час здійснення митного контролю у Митниці виникли сумніви щодо достовірності наданих декларантом до митного оформлення документів, оскільки ці документи містили розбіжності та не містили всі складові митної вартості, внаслідок чого визначення митної вартості імпортованого Підприємством товару за шостим (резервним) методом є законним. У зв’язку з вищевикладеним вважає, що оскаржуване рішення є правомірними, винесеним Митницею з дотриманням вимог чинного законодавства, крім цього підстави, які стали причиною відмови в митному оформленні, є цілком обґрунтованими.

29 листопада 2016 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

1 червня 2014 року між ПП "Техніка" (далі - Покупець) та Компанією "American Equipment Export LLC" (США) (далі - Продавець) укладено контракт №01/06/14 (далі - Контракт), відповідно до якого Продавець зобов’язується поставити (передати у власність) Покупцю, сільськогосподарське обладнання на умовах цього Контракту, у кількості, асортименті, по цінам у відповідності до рахунків-фактур, які є невід’ємною частиною цього Контракту, а Покупець зобов’язується сплатити поставлене сільськогосподарське обладнання.

Митний контроль та митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МК), Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування та митної політики.

Відповідно до статті 246 МК, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з статтею 49 МК, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

28 серпня 2015 року від Головного управління ДФС у Київській області до Митниці надійшло орієнтування №9065/7/10-36-07-08, з якого випливає, що Оперативним управлінням ГУ ДФС у Київській області на виконання завдань і функцій, визначених Положенням про оперативне управління ГУ ДФС у Київській області, яке затверджене Наказом ГУ ДФС у Київській області №304 від 29.07.2015 року, та завдань, покладених на податкову міліцію Податковим кодексом України, здійснюються заходи щодо попередження, викриття та припинення кримінальних та інших правопорушень в сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах.

У ході проведення вказаних заходів співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Київській області отримано інформацію, відповідно до якої існує вірогідність порушень митного законодавства при здійсненні митного оформлення товарів, які надходять на адресу ПП "Техніка" (код ЄДРПОУ: 32452979). За наявними даними підприємство в ході проведення процедури митного оформлення має намір надати до митного органу інформацію щодо номенклатури та кількості товару, яка не відповідає фактичному вмісту вантажу.

З урахуванням вказаного, в листі викладено прохання, зазначену вище інформацію внести до інформаційної бази – автоматизованої системи управління ризиками "Інспектор-2006" з метою формування критеріїв ризику щодо проведення митних формальностей із здійсненням повного митного огляду (переогляду) товарів, що будуть надходити на митну територію України на адресу ПП "Техніка".

Згідно з орієнтуванням Головного Управління ДФС у Київській області від 26.08.2015 №9065/7/10-36-07-08, працівниками Митниці проведено спільний з посадовими особами ГУ ДФС огляд товару, заявленого у митній декларації №125130006/2015/582917.

У подальшому співробітниками Головного Управління ДФС направлено запит до офіційного представника сільськогосподарської техніки в Україні фірми John Deere та офіційного представника Case ІН з метою отримання інформації щодо року випуску жаток згідно з серійними номерами, зазначеними у товаросупровідних документах та ЕМД.

4 вересня 2016 року посадовими особами аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії правопорушенням Київської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил за ст. 483 Митного кодексу України №0533/125000017/15.

Частиною першою статті 54 МК визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини п'ятої статті 54 МК, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 статті 337 МК, перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 4.5.4 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійснення митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа від.30.05.2012 №631 визначено, що при здійсненні митного оформлення МД виконується, зокрема, така митна формальність, як контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР).

Модуль АСАУР імплементовано до програмно-інформаційного комплексу "Інспектор-2006" (далі - ПІК "Інспектор-2006"), який введено в експлуатацію наказом Держмитслужби України від 25.01.2.007 №48 з метою вдосконалення механізму митного оформлення товарів. Саме за допомогою ПІК "Інспектор - 2006" під час перевірки електронної копії ВМД здійснюється оцінка ризиків відповідно до АСАУР.

Тому, при внесенні Митницею електронної копії поданої Підприємством ЕМД №125130006/2016/588590 спрацювали наступні профілі ризиків: "Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Відповідні коди міститься у класифікаторі митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011.

Митниця, проаналізувавши надані до митного оформлення документи, зважаючи на інформацію про виявлені розбіжності у році виготовлення жаток та інформаційне повідомлення АСАУР, встановила, що у наданих до митного оформлення документах були виявлені розбіжності та встановлено відсутність інформації щодо всіх складових митної вартості, а саме: відсутність документу щодо попередньої оплати за товар згідно зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу товару; в наданому експертному заключенні ТПП експертом не конкретизовано вартість зносу товару, порівнюючи з вартістю нового товару; в копії декларації країни відправлення не зазначена вартість товару.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість сумніву Митниці щодо заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки документи, подані Підприємством на виконання вимог частини 2 статті 53 Кодексу, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, які стосуються числових значень складових митної вартості.

Згідно з частиною третьою статті 53 МК, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною шостою статті 53 МК передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Також, статтею 54 МК передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Ураховуючи те, що декларантом за поданою ЕМД №125130006/2016/588590 було самостійно обрано основний метод визначення митної вартості (за ціною договору), а надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджували б числові значення складових митної вартості товару, на виконання вимог частини третьою статті 53 МК декларанту для підтвердження заявленої митної вартості Митницею надіслано в електронному вигляді вимоги про надання додаткових документів.

Згідно з частиною першою статті 266 МК, декларант зобов’язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

На запит про надання додаткових документів до ЕМД №125130006/2016/588590 Підприємство листом №115 від 21.04.2016 проінформувало Митницю про відсутність можливості надання інших документі стосовно підтвердження митної вартості товару. А також, просило винести рішення щодо митної вартості товару раніше десятиденного терміну, без урахування вимог частини 3 статті 53 МК.

Відповідно до частин першої - третьої статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 58 МК, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

Згідно з статтею 55 МК, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Із оскаржуваного рішення судом встановлено, що метод №1 не застосовується тому, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості не містяться всі відомості щодо підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, зокрема доказів попередньої оплати за товар згідно зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу товару, також в наданому експертному заключенні ТПП експертом не конкретизовано вартість зносу товар, порівнюючи з вартістю нового товару, в копії декларації країни відправлення не зазначена вартість товару. Декларантом на вимогу митниці не подано жодних додаткових документів, що не дає змоги підтвердити заявлені складові митної вартості товарів. Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до частини четвертої статті 57 МК. Жодних вимог у порядку частини шостої статті 55 МК від декларанта не надходило. Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у зв’язку з невиконанням вимог статей 59-60 МК. При цьому, декларантом під час проведення з ним усних консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартостей не застосовуються у зв’язку з відсутньою інформацією щодо ціни складових для визначення за даними методами. При цьому, згідно із статтями 62 та 63 МК, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення така інформація надана не була. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом усних консультацій, такої інформації не надано. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 МК, та є підставою для застосування резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Метод №6 застосований із використанням інформації, наявної у Митниці, а саме МД від 06.08.2015 №500110000/2015/100278.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у митному оформленні товарів за першим методом – за ціною договору (контракту), Митниця діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, і мала підстави для обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару декларантом.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Узадоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.