Справа № 214/4242/16-а(2-а/214/132/16)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" березня 2017 р. справа 214/4242/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21.12.2016 у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради про виплату одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 28.07.2016 звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради, в якому поросить виплатити одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 29.11.2012 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи.

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21.12.2016 позов задоволений частково. Визнана протиправною відмова Управління праці і соціального захисту населення виплатити ОСОБА_2 одноразову компенсацію та щорічну допомогу на оздоровлення; зобов'язано виплатити одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2012-2016 роки.

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду скасувати. Посилаються на те, що бюджетом не передбачена виплата допомоги в розмірі, якому просить позивач. Щорічна допомога на оздоровлення в 2016 році виплачена в червні в сумі 90гр відповідно до Постанови КМУ №562 від 12.07.2005. Одноразова компенсація буде виплачена при надходженні фінансування. Також просять застосувати статті 99, 100 КАС України.

Переглядаючи справу колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 22.05.2016, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат; дітям-інвалідам - 10 мінімальних заробітних плат; сім'ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат; батькам померлого - 30 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 22.05.2016, виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 22.05.2016, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - 5 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - 4 мінімальні заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 5 мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії - 3 мінімальні заробітні плати; кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків - 3 мінімальні заробітні плати; евакуйованим із зони відчуження в 1986 році, включаючи дітей - 3 мінімальні заробітні плати.

Відповідно до частини 5 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 22.05.2016, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 22.05.2016, виплати, зазначені в цій статті, проводяться протягом місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого.

Відповідно до частини 7 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 22.05.2016, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

В 2012 році не існувало законодавчих обмежень виплати допомоги в розмірах, передбачених статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Колегія суддів звертає увагу, що визначальною ознакою перелічених положень законів України «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік» є те, що розмір допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів на кожний окремий рік.

Водночас, Кабінет Міністрів України в 2013-2015 роках не приймав постанов щодо розміру допомоги особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В такому випадку Управління праці і соціального захисту населення помилково посилається на Постанову КМУ №562 від 12.07.2005, якою ніяким чином не могли бути враховані можливості державного бюджету в 2013-2015 роках.

ОСОБА_2 отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії 11.12.2012, а посвідчення 1 категорії - 16.04.2014. Інвалідність ІІІ групи йому встановлена 14.04.2014.

Відтак, Управління праці і соціального захисту населення повинно виплатити ОСОБА_2 одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат; щорічну допомогу на оздоровлення за 2012-2013 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, а за 2014-2015 роки - в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Доводи відповідача про відсутність бюджетних коштів колегією суддів не приймаються. Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Посилання в апеляційній скарзі на статті 99, 100 КАС України є необгрунтованими. На паротязі 2012-2015 років Управління праці і соціального захисту населення взагалі не виплачувало позивачу ні одноразову компенсацію ні щорічну допомогу на оздоровлення, обіцяючи здійснити виплати при надходженні фінансування. Тобто порушення прав ОСОБА_2 є триваючим.

В свою чергу, суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за 2016 рік.

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції з 22.05.2016, компенсація і допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Отже у позивача в 2016 році відсутні правові підстави на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних оскільки така законодавча норма вже не існує. В такому випадку Управління праці і соціального захисту населення в червні 2016 року правомірно виплатило допомогу на оздоровлення в розмірі 90гр відповідно до Постанови КМУ №562 від 12.07.2005.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради задовольнити частково.

Скасувати постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21.12.2016 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради щодо невиплати ОСОБА_2 одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення за 2012-2015 роки відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради виплатити ОСОБА_2 одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2012 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова