Справа № 606/949/16-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року № 876/1651/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язати провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до УПФ України в Теребовлянському районі про визнання дій протиправними, що полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, та зобов'язати з 01.01.2016 року провести перерахунок пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати, згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 60 від 30.03.2016.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з вересня 2004 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Теребовлянському районі та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати із врахуванням постанови Теребовлянського районного суду від 20.05.2015 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року у справі № 606/624/15а.

20 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 р. за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, долучивши довідку прокуратури Тернопільської області № 60 від 30.03.2016року, згідно якої встановлено збільшений розмір заробітної плати для нарахування пенсії. Однак, управління пенсійного фонду України в Теребовлянському районі відмовило йому у проведенні перерахунку.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про прокуратуру» починаючи із 01.01.2016р. виходячи із 90 % від заробітної плати, згідно довідки прокуратури Тернопільської області №60 від 30.03.2016 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про прокуратуру» починаючи із 01.01.2016 р. виходячи із 90 % від заробітної плати згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 60 від 30.03.2016 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволені позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в органах прокуратури і з 25 вересня 2004 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі та отримує пенсію за вислугу років призначену на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у розмірі 90% суми заробітної плати. Після призначення пенсії продовжував працювати на прокурорсько-слідчих посадах.

30.03.2016 року прокуратурою Тернопільської області ОСОБА_1 видано довідку за №60 про те, що він працював в прокуратурі Тернопільської області на посаді начальника відділу, заробітна плата станом 01 грудня 2015 року складається з основного окладу - 2946 грн. 00 коп. кл. чин -135 грн. 00 коп., вислуга років - 1232 грн. 40 коп., щомісячної премії на яку нараховувалися страхові внески 11801 грн. 96 коп., надбавка за виконання особливо важливої роботи 3019,38 грн., надбавка за таємність 441,90 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 647,89 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) 647,89 грн., всього становить 20872 грн. 42 коп.

21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Теребовлянському районі з завою про перерахунок пенсії, згідно якої просив зробити перерахунок пенсії. До даної заяви позивачем було надано довідку про заробітну плату прокуратури Тернопільської області №60 від 30.03.2016 року.

21 квітня 2016 року відповідачем надано відповідь №2476/02 з відмовою в проведенні перерахунку згідно довідки про заробітну плату, відмова обґрунтована тим, що відповідно до п.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністів України не визначено порядку та умов перерахунку пенсій за вислугу років працівникам прокуратури, а тому відсутні законодавчо визначені підстави для здійснення перерахунку.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що апелянтом неправомірно, всупереч вимогам чинного законодавства було відмовлено в здійсненні позивачу перерахунку пенсії з зазначених нею у заяві підстав.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступних міркувань та обставин.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, частину 18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13, 17 та 18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено в ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII.

Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Наведені положення Закону України "Про прокуратуру" №1697 не були визнані неконституційними у встановленому порядку та є діючими.

Згідно з ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Таким чином з 15.12.2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача, оскільки він має діяти на підставі закону та в межах наданих повноважень, та не може провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Також, при прийнятті рішення слід враховувати рішення Європейського суду з прав людини «Великода проти України», в якому зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Отже, суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, не врахував наведені правові норми, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності позивачем обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області - задоволити.

Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2016 року у справі №606/946/16-а - скасувати та винести нову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено 20.03.2017 року