Справа № 206/4513/16-а (2-а/206/99/16)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" березня 2017 р. справа № 206/4513/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Алькова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року у справі №206/4513/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську,

третя особа - Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо рішення про відмову позивачу в нарахуванні державної пенсії за віком на пільгових умовах, яке було прийняте 11.04.2016 р. на засіданні комісії відповідача по розгляду питань пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій, про що був складений протокол від 11 квітня 2016 року за № 36 і скасувати зазначене рішення;

- зобов'язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату державної пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 з 25 березня 2016 року.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо рішення про відмову позивачу в нарахуванні державної пенсії за віком на пільгових умовах, яке було прийняте 11.04.2016 року

на засіданні комісії по розгляду питань пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсії, про що був складений протокол від 11 квітня 2016 року за №36 і скасовано зазначене рішення;

- зобов'язано відповідача зарахувати позивачу в страховий стаж періоди з жовтня 2014 року по травень 2015 року та розглянути заяву позивача від 25.03.2016 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

В іншій частині адміністративного позову - відмовлено.

Постанова суду в частині задоволених позовних вимог мотивована неправомірністю рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, оскільки позивач має необхідний страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач, зокрема, зазначив, що згідно наданої трудової книжки загальний стаж позивача складає 24 роки 10 місяців 14 днів.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N1058-IV від 09.07.2003р. страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Пунктом п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р., орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків/єдиного внеску.

Позивачем було укладено з третьою особою договір від 21.03.2016 року №6 та договір від 23.06.2014 року №37 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. У судовому засіданні представником Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська підтверджено, що сплачений позивачем єдиний соціальний внесок за договором про добровільну участь за період з жовтня 2014р. по травень 2015р. не відобразилось у персоніфікованій картці позивача. Тобто, третьою особою не в повному обсязі виконано умови договору.

Тому, на думку відповідача, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відповідач неправомірно відмовив у нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, так як позивачем не виконано одну з умов, якими встановлюється право на отримання такої пенсії, а саме загальний стаж 25 років 6 місяців.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Відповідач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

В судовому засіданні позивач та представник позивача проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечували.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 23 червня 2014 року позивач та Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська уклали договір №37 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. За цим договором позивач був зобов'язаний сплачувати єдиний внесок за період з 23.06.2014р. по 23.06.2015р. у сумі 417,77 грн. за місяць, а всього в сумі 7579,00 грн.

Всі передбачені умовами договору суми єдиних внесків позивачем були сплачені в повному обсязі, що підтверджується квитанціями, копії яких містяться в матеріалах справи.

21.03.2016 року позивачем також укладено договір №6 про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, відповідно до якого позивач зобов'язаний сплатити єдиний внесок у сумі 909,48 грн. за період з 01.07.2015р. по 30.09.2015р. Сплата зазначеної суми підтверджується квитанцією, копія якої є в матеріалах справи.

Відповідно до умов вказаних договорів, Лівобережне ОДПІ м. Дніпропетровська зобов'язалось взяти на облік позивача в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування; передати Пенсійному фонду України для ведення персоніфікованого обліку дані про суму єдиного внеску та відомості про позивача.

25.03.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровська, викладеного в протоколі №36 від 11.04.2016 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2. Відмова мотивована тим, що згідно наданих документів, стаж позивача за списком №2 складає 14 років 10 місяців 25 днів, загальний стаж - 24 роки 10 місяців 14 днів, а згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" чоловіки мають право на призначення пенсії на пільгових умовах після досягнення віку 55 років та наявності страхового стажу не менше 25 років 06 місяців.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та підставі наступного:

- позивач має необхідний страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2;

- стаж роботи позивача за списком №2 не був предметом спору та сторонами не оспорювався;

- позивач відповідно до вимог законодавства був платником страхових внесків до солідарної системи пенсійного забезпечення в Україні, а те що деякі місяці, за які він сплачував внески, не відобразились в його індивідуальних (персоніфікованих) відомостях, не може бути підставою для позбавлення його передбаченого законом право на пенсійне забезпечення;

- нарахування пенсії належить до компетенції управлінь Пенсійного фонду України, тому суд не може перебирати на себе функції нарахування пенсії, а належним способом захисту права позивача є зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період з жовтня 2014 року по травень 2015 року та розглянути заяву позивача від 25.03.2016р. про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків.

Відповідно до протоколу №36 від 11.04.2016 року рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровська, позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки загальний стаж позивача складає 24 роки 10 місяців 14 днів, тобто є меншим за 25 років 6 місяців.

Судом встановлено, що до страхового стажу позивача відповідачем не було зараховано вісім місяців, а саме: за жовтень, листопад, грудень 2014 року та січень, лютий, березень, квітень і травень 2015 року, оскільки в індивідуальних (персоніфікованих) відомостях позивача відсутні дані про сплату страхових внесків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виконано умови договору від 23 червня 2014 року №37 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та сплачено єдиний внесок за період з 23.06.2014р. по 23.06.2015р. в сумі 7579,00 грн.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що обома сторонами умови зазначеного договору виконані в повному обсязі. Пояснити, чому не відобразились в персоніфікованому обліку позивача суми сплачених ним єдиних внесків за період з жовтня 2014 року по травень 2015 року не може, оскільки збоїв у системі не було.

Статтею 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", передбачено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом і частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату). Особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно ч.3 ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених ним Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.

Частиною 5 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Частиною 1 ст.11 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові кошти, акумульовані на централізованих рахунках органів доходів і зборів, автоматично перераховуються не пізніше наступного операційного дня після їх зарахування на централізовані рахунки Пенсійного фонду, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, на рахунки Накопичувального пенсійного фонду (далі - Накопичувальний фонд), а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до визначених законом пропорцій.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту протоколу №36 від 11.04.2016 року вбачається, що разом із заявою про призначення пенсії позивач також подавав договори №37 від 23 червня 2014 року та №6 від 21.03.2016 року.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем було вчинено всі передбачені чинним законодавство необхідні дії для зарахування періоду з жовтня 2014 року по травень 2015 року до його страхового стажу.

Підстав для не зарахування восьми місяців до загального стажу роботи позивача, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, протокол №36 від 11.04.2016 року не містить.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N1058-IV від 09.07.2003р. виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст..129 Конституції України).

Оскільки позивачем були вчинені всі, передбачені чинним законодавством дії для зарахування до страхового стажу періоду з жовтня 2014 року по травень 2015 року, то, на думку колегії суддів, не відображення відомостей про сплачений позивачем єдиний соціальний внесок у персоніфікованій картці позивача не може бути підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу позивача і, як наслідок, обмеження права позивача на соціальний захист.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність дій та рішення відповідача, зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу періоди з жовтня 2014 року по травень 2015 року та розглянути заяву позивача від 25.03.2016 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року у справі №206/4513/16-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко