Справа № 813/1741/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 876/181/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Гуляка В.В., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Державної фіскальної служби України, Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду,

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» (далі - ТОВ «Корпорація КРТ») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Пустомитівському районі) про визнання протиправними дії ДФС України щодо включення ТзОВ «Корпорація КРТ» до плану-графіку проведення документальних перевірок та зобов'язати ДФС України виключити ТзОВ «Корпорація КРТ» із плану-графіку.

Ухвалою судового засідання від 10.08.2016 року ДПІ у Пустомитівському районі замінено на правонаступника - Галицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Галицька ОДПІ).

Представником Державної фіскальної служби України подано та підтримано в судовому засіданні клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року клопотання задоволено, адміністративний позов залишено без розгляду.

Із таким судовим рішенням не погодилося ТОВ «Корпорація КРТ» та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції. Апелянт зазначив, що дізнався про неправомірні дії відповідача у березні 2016 року під час розгляду адміністративної справи №876/9650/15 про незаконність наказу про проведення перевірки. До цього часу підприємству не було відомо про вчинення Державною фіскальною службою України дій, які полягали у неправомірному включенні до плану-графіку перевірок на другий квартал 2015 року ТОВ «Корпорація КРТ». Отже, підприємство в межах шестимісячного строку звернулося до суду з відповідним позовом. Тому підстав для застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України.

Відповідачі подали заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказали, що оскаржуване судове рішення є законним і обгрунтовіаним і підстав для скасування ухвали про залишення позову без розгляду немає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Розпочинається перебіг цього строку з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Судом встановлено, що ДПІ у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області було прийнято наказ №125 від 30.04.15 року «Про проведення виїзної планової комплексної документальної перевірки ТзОВ «Корпорація КРТ». Вказаний наказ позивачем отримано 07.05.2015 року.

ТОВ «Корпорація КРТ» оскаржено наказ № 125 від 30.04.2015 року до суду. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2015 року відкрито провадження у справі № 813/2766/15 за цим позовом.

У тексті цього наказу наявне посилання на план-графік проведення документальних перевірок на ІІ квартал 2015 року і як підставу проведення перевірки.

Тому, суд дійшов висновку, що саме з дати ознайомлення з наказом розпочинається строк зверненя до суду про оскарження рішення або дій щодо включення позивача до цього графіку.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим з таких підстав.

Зі змісту наказу № 125 від 30 квітня 2015 року ДПІ у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області, на який посилається суд, вбачається, що такий прийнято згідно норм Податкового кодексу України та на підставі плану-графіку проведення документальних перевірок на ІІ квартал 2015 року.

Однак, в цьому наказі відсутнє посилання на рішення або дії щодо включення ТОВ «Корпорація КРТ» до цього графіка, зокрема не зазначено, ким саме і коли було прийняте таке рішення.

Доказів ознайомлення позивача з таким рішенням про включення до графіку підприємства у справі немає.

Отже, позивач тільки на підставі згадування у наказі про наявність такого графіку не міг дізнатися про порушення його прав та законних інтересів з боку Державної фіскальної служби України, адже не зазначено, ким саме і коли було прийнято оспорюване рішення щодо включення до графіку перевірок.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що відсутність у позивача таких відомостей є обставиною, що об'єктивно перешкоджала поданню позову до суду.

Тому твердження суду про пропуск позивачем строку звернення до суду і відсутність поважних причин, що зумовили це, є безпідставним.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 813/1741/16 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.В. Гуляк

І.В. Глушко

Повиний текст виготовлено 21 березня 2017 року.