Справа № 279/5646/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шульга О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" березня 2017 р. Справа № 279/5646/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "28" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності відповідачів протиправною та зобов'яння перерахувати пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання інформації до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зміни у грошовому забезпеченні для здійснення перерахунку пенсії протиправною; зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказану інформацію до Пенсійного фонду України.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2016р. позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про підстави перерахунку позивачу пенсії з 30.05.2016 року. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України надіслати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області інформацію про зміни у грошовому забезпеченні для перерахунку пенсії позивачу починаючи з 30.05.2016 року. В позові до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга ГУПФУ в Житомирській області обґрунтована тим, що встановлено чіткий порядок перерахунку пенсії та він можливий після виконання обов'язку МВС щодо надання інформації про зміну грошового забезпечення. Також вказує на відсутність підстав для перерахунку пенсії колишнім працівникам міліції.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, в тому числі особам, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, регулюються правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 p. N 2262-XII (надалі - Закон N 2262-XII), Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 р. N 900-VIII (надалі - Закон N 900-VIII) із змінами та доповненнями, що були чинні на день виникнення спору.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону N 2262-XII.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про направлення до органів Пенсійного фонду України інформації про зміну грошового забезпечення, з врахуванням положень Постанови КМУ №988 від 11.11.2015р., однак отримав відмову зі змісту якої слідує, що факт прийняття вказаної постанови не породжує підстав для перерахунку пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції перевіряючи дії відповідача щодо відмови у надсиланні інформації до органів Пенсійного фонду України про зміну грошового забезпечення дійшов висновку, що такі дії Міністерства внутрішніх справ України є протиправними та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 63 Закону N 2262-XII передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зазначив, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 (надалі - Порядок N 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом N 2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень ) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" внесено зміни та підвищено грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (згідно із Законом України від 23 грудня 2015 р. N900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст.102 Закону України "Про Національну поліцію").

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, станом на 01 січня 2016 р. грошове забезпечення поліцейських є значно більшим від грошового забезпечення, розмір якого враховувався при визначенні пенсії Позивачу, і що розмір такого грошового забезпечення зумовлений саме постановою Кабінету Міністрів України N 988 від 11 листопада 2015 р.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи Міністерства внутрішніх справ України про те, що Закон України від 23 грудня 2015 р. N900-VIII набув чинності після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015р. N 988, а тому не має зворотної дії в часі, оскільки відповідачем трактування поняття "зворотна дія нормативно-правового акта у часі" є помилковим та довільними.

В свою чергу, зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Разом з тим, Конституційний Суд України в Рішенні від 6 липня 1999 р. N 8-рп/99 ) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень ст.5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Зокрема, за приписами п.2. Порядку N 45 вказане рішення Кабінету Міністрів України зобов'язувало Відповідача повідомити у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій вказаній категорії військовослужбовців - у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Аналогічно в п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. N 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що Міністерством внутрішніх справ України інформації про підстави перерахунку пенсії позивачу до Пенсійного фонду України направлено не було.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення дійшов обґрунтованого висновку , що відповідач не надсиланням інформації про зміни у грошовому забезпеченні для здійснення перерахунку пенсії позивачу саме до Пенсійного фонду України, а не Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, допустив протиправну бездіяльність, зобов'язавши Міністерство внутрішніх справ України надіслати інформацію про зміни у грошовому забезпеченні для перерахунку пенсії позивачу до Пенсійного фонду України, як це передбачено п.2 Порядку. Проте, допустив описку в резолютивні частині рішення, зазначивши, про зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України надіслати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області інформацію про зміни у грошовому забезпеченні для перерахунку пенсії позивачу.

За приписами пункту 2 Порядку, Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (п. 3 Порядку).

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що обов'язок уповноваженого органу з підготовки довідки про розмір грошового забезпечення виникне лише після отримання ним від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області списків осіб, пенсії, яких підлягають перерахунку, які повинні бути сформовані на підставі повідомлення Пенсійного фонду України.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції (який наведено в повному тексті постанови) про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправної бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання до Пенсійного фонду України інформації про зміни у грошовому забезпеченні осіб, пенсія яким призначена відповідно до вимог Закону №2262-XII, яка б слугувала підставою для здійснення перерахунку пенсії позивачу, та зобов'язання надіслати таку інформацію про зміни у такому грошовому забезпеченні.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що справу розглянуто неповноважним судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, чинній на час подання позовної заяви, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, в цій же редакції, адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні окружним адміністративним судам.

Дані норми визначають предметну підсудність адміністративних справ за суб'єктним критерієм.

Із системного аналізу п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що з урахуванням суб'єктного критерію місцевим загальним як адміністративним судам підсудні справи, в яких однією зі сторін є орган чи посадова особа органу місцевого самоврядування.

Однак, коли іншою стороною у справі є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, то така справа підсудна окружному адміністративному суду.

Виключення, яке містить ч. 2 ст. 18 цього Кодексу щодо непідсудності окружним адміністративним судам справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, стосується справ, віднесених до підсудності місцевих загальних судів за предметним критерієм, тобто справ, визначених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 «Положення про Міністерство внутрішніх справ України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 878, Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки сторонами у справі (відповідачами) є центральний орган виконавчої влади - Міністерство внутрішніх справ України справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

За наведених обставин та відповідно до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки справу розглянуто і вирішено неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "28" грудня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства Внутрішніх Справ України щодо не надсилання інформації про зміни у грошовому забезпеченні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України надіслати до Пенсійного фонду України інформацію про зміни у грошовому забезпеченні для перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_2