Справа № 673/765/16-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/765/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дворнін О.С.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

20 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку протиправною та зобов'язання призначити таку пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2016 року позивач звернувся до Деражнянського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання відмови протиправною; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на чотири роки сім місяців відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 08.08.1978 року по 23.04.1979 рік на посаді електрозварника в тресті "Хмельницькбудмеханізація", що складає 8 місяців 15 днів, період з 14.07.1981 року по 21.08.1992 року на посаді елктрогазозварювальника у ВАТ "Сільгосптехніка", що складає 11 років 1 місяць і 1 день.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2016 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також відсутні клопотання від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 в період з 08.08.1978 року по 23.04.1979 року працював на посаді електрозварника в тресті "Хмельницькбудмеханізація", а в період з 14.07.1981 року до 19.04.1999 року - на посаді електрогазозварювальника у ВАТ "Сільгосптехніка", що складає 11 років 1 місяць 1 день та був звільнений з цієї посади у зв'язку зі скороченням штату. Крім того, позивач працював на таких посадах і в інших підприємствах. Загальний страховий стаж становить 34 роки 4 місяці та 12 днів.

В травні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, на що отримав відмову від 16.05.2016 року № 1/Б-4. Така позиція відповідача мотивована тим, що ОСОБА_2 не надав довідки про уточнюючий характер роботи та документи про результати проведення атестації робочого місця з 21.08.1992 року.

Не погодившись із вказаними висновками, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. б) ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 3 цього пункту зазначено, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, після досягнення 55 річного віку ОСОБА_2 звернувся до Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення йому пільгової пенсії.

Судом з трудової книжки встановлено, що з 08.08.1978 року по 23.04.1979 рік позивач працював на посаді електрозварника в тресті "Хмельницькбудмеханізація", а в період з 14.07.1981 року по 21.08.1992 року - на посаді елктрогазозварювальника у ВАТ "Сільгосптехніка".

Вказана посада входить до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, що не заперечується відповідачем.

Разом з тим, відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач зазначив, що позивач не надав усі документи, які необхідні для призначення пільгової пенсії. Зокрема, уточнюючої довідки, де вказаний характер роботи, а також документи, які б підтвердили проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що в даному випадку підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Що стосується відповіді органу пенсійного фонду щодо ненадання документів про проведення атестації робочих місць, то суд звертає увагу, що при зверненні із заявою про призначення пенсії позивач просить зарахувати до пільгового стажу період роботи до 21.08.1992 року, а тому посилання відповідача на відсутність доказів проведення атестації робочих місць є безпідставними та спростовуються вищенаведеним положенням Порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на зарахування періоду роботи з 08.08.1978 року по 23.04.1979 року та в період з 14.07.1981 року до 21.08.1992 року до пільгового стажу для призначення пенсії за Списком №2.

На підставі зазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.