Справа № 808/3501/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року (12 год. 54 хв.)Справа № 808/3501/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Уколової Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення № 3-7819-4501/6-16 від 03.10.2016,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - відповідач або ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області) в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру Запорізької області від 03.10.2016 №3-7819-4501/6-16 про відмову позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру Запорізької області від 03.02.2017 №3-66-760/6-17 про відмову позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У позові позивачем зазначено, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Проект погоджено відділом Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області, про що є висновок від 04.08.2016 №188/41-16, також є витяг з ДЗК щодо її земельної ділянки, який свідчить про те, що ділянка зареєстрована.

Своїм листом, датованим 03.10.2016 №3-7819-4501/6-16, ГУ Держгеокадастру відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки та передачі її у власність, зазначивши у своєму листі, що у наданому проекті землеустрою інформація про суміжних користувачів є суперечливою. Привести у відповідність дані щодо суміжних землекористувачів в документах проекту. Зі змісту рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можливо встановити, яка саме інформація про суміжних землекористувачів є суперечливою. Оскаржуване рішення не містить посилань на конкретні приписи нормативно-правових актів, які не були додержані при виготовлені проекту.

Позивач вважає таке рішення протиправними, оскільки ним порушено вимоги ч.9 ст.118 Земельного кодексу України. Питання щодо відповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, вирішувалось управлінням Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області під час розгляду проекту землеустрою на предмет погодження, що підтверджується позитивним висновком. До того ж, на затвердження до проекту землеустрою додано висновок державної експертизи землевпорядної документації від 26.05.2016 №78, в якому зазначено, що проект в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що 29.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (НОМЕР_2) площею 2га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Листом від 13.10.2016 №3-7819-4501/6-16 Головне управління повідомило ОСОБА_1 про те що у вищезгаданому проекті відведення є суперечлива інформація про суміжників (власників) землекористувачів. Зважаючи на зазначене, Головне управління не вбачало підстав для задоволенні заяви позивача. Вже під час розгляду справи у Запорізькому окружному адміністративному суді 03.01.2016 позивач звернулася до Головного управління повторно з заявою про затвердження вищезгаданого проекту відведення. Листом від 03.02.2017 3-66-760/6-17 Головне управління повідомило ОСОБА_1 про те що проект землеустрою не відповідає вимогам і нормам чинного законодавства. Матеріали проекту землеустрою містять виправлення, різну інформацію щодо того, за рахунок яких земель відводилась земельна ділянка. Відповідач,посилаючись на вимоги ст.5 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» наполягає на тому, що сертифікований інженер-геодезист є відповідальним за якість результатів топографо-геодезичних і картографічних робіт. Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої 18.05.2010 наказом Держкомзему №376 (зареєстровано в Мінюсті 16.06.2010 за №391/17686). Зважаючи на вищевикладене, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області не вбачало підстав для задоволення заяви позивача. 13.02.2017 позивач в-третє звернувся до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про затвердження вищезгаданого проекту відведення. Листом від 04.03.2017 №3-1521-1586/7-17 ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області повторно повідомило позивачу те, що проект землеустрою не відповідає вимогам і нормам чинного законодавства. Матеріали проекту землеустрою містять виправлення, різну інформацію щодо того, за рахунок яких земель відводилась земельна ділянка. Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». Зважаючи на вищевикладене, Головне управління не вбачало підстав для задоволення заяви позивача. Відповідно до «Положення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області», затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №18, а саме п.13: «розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Запорізької області». Посилаючись на приписи п.4 ст.122 Земельного кодексу України відповідач наполягає, що відповідний центральний орган виконавчої влади, а саме, Головне управління, в межах його повноважень є розпорядником земельної ділянки, щодо якої виникли спірні правовідносини. Суд, на думку відповідача, не може своїми рішеннями здійснювати встановлені на законодавчому рівні функції та завдання компетентною органу щодо здійснення ним владних, управлінських повноважень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 29.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (НОМЕР_2) площею 2га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Судом досліджено Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-016, сформований 10.03.2016 ОСОБА_3 в Управлінні Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області на запит ОСОБА_1 про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, присвоєним за Проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 03.07.2015.

У додатку до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-016, сформованого 10.03.2016, міститься Кадастровий план земельної ділянки з кресленням її місця розташування.

Також судом досліджено Висновок державної експертизи землевпорядної документації №78 від 26.05.2016, проведеної ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області. Державній землевпорядній експертизі підлягав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянц, ОСОБА_1, площею 2.0000га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Веселогаївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області, розробником якої був ФОП ОСОБА_4, кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника виданий 27.02.2013 Державним агентством земельних ресурсів України №002744. У розділі 8 Висновку державної експертизи землевпорядної документації №78 від 26.05.2016 зазначено: «… проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Веселогаївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області, розроблений ФОП ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Запорізькії області від 06.04.2015 №8-740 15-15-СГ. Проектом землеустрою передбачено відведення земельної ділянки у власність площею 2.0000га. розташованої за межами населеного пункту на території Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району, Запорізької області (вид угідь - рілля). Земельна ділянка вільна від забудови, відповідно до п.5.5. висновку Управління Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області. Проект землеустрою погоджений висновком Управління Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області від 30.06.2015 №31-28-0.4-4532/2-15. …».

В той же час у розділі 10 Висновку державної експертизи землевпорядної документації №78 від 26.05.2016 зазначено: «… 10.Зауваження та пропозиції до землевпорядної документації: 10.1.В пояснювальній записці не зазначено інформації про агровиробничі групи ґрунтів та їх відношення до особливо цінних згідно до наказу Держкомзему від Об. 10.2003 №245. 10.2. Перелік обмежень у використанні земельної ділянки привести у відповідність до постанови КМУ від 17.10.2012 №1051. 10.3.До проекту додати відомості про використані пункти державної геодезичної мережі. …».

Звідси, підсумкова оцінка результатів державної експертизи визначена в розділі 11 Висновку державної експертизи землевпорядної документації №78 від 26.05.2016: «… проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1, площею 2.0000га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Веселогаївської сільської ради. Новомиколаївського району Запорізької області, не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання. Контроль за усуненням зауважень покладається на начальника управління Держгеокадастру у Вільнянському районі. Про результати усунення зауважень повідомити Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. …».

Тобто, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області встановлено неналежне виконання управлінням Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області обов'язків при погодженні проекту землеустрою та оформленні висновку від 30.06.2015 №31-28-0.4-4532/2-15.

Вказаний факт підтверджує і запис начальника управління Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області Приходько О.В. про усунення та врахування зауважень, завірене 08.06.2016 печаткою установи.

Також судом досліджено Висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (вих.№188/41-16 від 04.08.2016) управління Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області, де зазначено про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1

Відповідачем до суду надано відповідь ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (вих.№3-7819-4501/6-16 від 03.10.2016) на адресу позивача, в якій, зазначено наступне: «… Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянуло Вашу заяву (вх. №3-7819/0/5-16 від 23.09.2016) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (НОМЕР_2) площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. З цього приводу повідомляємо наступне. У представленому Вами на затвердження проекті землеустрою інформація про суміжних (власників) користувачів є суперечливою. Привести у відповідність дані щодо суміжних користувачів в документах проекту. Зважаючи на викладене вище, Головне управління не вбачає підстав для задоволення Вашої заяви. Також повідомляємо, що для отримання додатків до заяви Вам необхідно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за адресою м.Запоріжжя, вул.Українська, 50, кімн.2. …» (а.с.00).

03.01.2016 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області повторно з заявою про затвердження вищезгаданого проекту відведення.

Судом досліджено відповідь ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (вих№3--66-760/6-17 від 03.02.2017) на адресу позивача, в якій зазначено наступне: «… Розглянувши Вашу заяву (№3-66/0/5-17 від 03.01.2016) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність пл. 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області (НОМЕР_2), повідомляємо наступне. Представлений Вами на затвердження проект землеустрою не відповідає вимогам і нормам чинного законодавства. Матеріали проекту землеустрою містять виправлення, різну інформацію щодо того, за рахунок яких земель відводиться земельна ділянка. Відповідно до ст.5 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» суб'єктами топографо-геодезичної і картографічної діяльності, є, зокрема, юридичні та фізичні особи, які володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі яких за основним місцем роботи є сертифікований інженер-геодезист, що є відповідальним за якість результатів топографо-геодезичних і картографічних робіт. Доповнити проект землеустрою вищевказаною інформацією. Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376, що зареєстровано в Мінюсті 16.06.2010 за №391/17686. Зважаючи на вище зазначене, Головне управління не вбачає підстав для задоволення Вашої заяви. …» (а.с.00).

Термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Термін «адміністративний акт» згідно з Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи (77)31 (прийнятою Комітетом Міністрів від 28.09.1977 на 275-му засіданні заступників міністрів), означає будь-який окремий захід або прийняте рішення, які за своїм характером безпосередньо впливають на права або інтереси як фізичних осіб, так і юридичних, в ході здійснення публічної влади.

Відтак, відповідь ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (вих№3--66-760/6-17 від 03.02.2017) та відповідь ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (вих.№3-7819-4501/6-16 від 03.10.2016) є адміністративними актами (рішеннями) відповідача прийнятими на виконання дискреційних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд, взявши до уваги встановлені вище фактичні обставини справи, виходить з наступного.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як передбачено ч.8 ст.118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (абз.1 ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України).

У ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України зазначено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Згідно з ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У ч.10 ст.118 Земельного кодексу України зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Як зазначено у ч.11 ст.118 Земельного кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно з пп.12 п.4 «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області», затвердженого 03.02.2015 Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №14, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.02.2015 за №177/26622, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Судом досліджено погоджувальні документи щодо Проекту землеустрою щодо відведення земельної щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1, площею 2.0000га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Веселогаївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області розроблений ФОП ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Запорізькій області від 06.04.2015 №8-740 15-15-СГ. Проект землеустрою погоджений висновком управління Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області від 30.06.2015 №31-28-0.4-4532/2-15.

Також Висновком по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (вих.№188/41-16 від 04.08.2016) управлінням Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1

Відповідачем не надано до суду документального підтвердження щодо невідповідності місця розташування земельної ділянки, стосовно якої ОСОБА_1 подано Проект землеустрою до відповідача, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч.2 ст.8 КАС України).

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено Європейським судом з прав людини у п.70-71 Рішення по справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (Заява №29979/04): «70. Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п.119). 71. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п.73). […]. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). …».

Відтак, доводи ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області щодо наявності певних вад у проекті землеустрою, погодженого Висновком управлінням Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області №31-28-0.4-4532/2-15 від 30.06.2015 не можуть бути взяті до уваги, оскільки наслідки недбалого виконання державним органом своїх функцій не повинні тягнути негативних наслідків для ОСОБА_1

Неналежне виконання управлінням Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області обов'язків при погодженні проекту землеустрою та оформленні висновку від 30.06.2015 №31-28-0.4-4532/2-15 відповідно до принципу "належного урядування" повинно бути усунено безпосередньо державою під час здійснення дискреційних повноважень.

Звідси, об'єктивних підстав, передбачених ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, у відмові ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, у ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області не було.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вищевикладеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі було ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені судові витрати позивачу, документально підтверджені у сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру Запорізької області від 03.10.2016 №3-7819-4501/6-16 про відмову позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру Запорізької області від 03.02.2017 №3-66-760/6-17 про відмову позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру Запорізької області на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко