Справа № 487/6436/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/6436/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Темнікова А.О.

21 березня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.

судді -Потапчука В.О.

судді -Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.01.1999 року йому призначено пенсію довічно у розмірі 90% (з 01.08.2001 року) від суми місячного (чинного) заробітку на відповідній посаді. 11.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 11 жовтня 2016 року №18/245вих-16, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу. 13.10.2016 року № 79/3 відповідач відмовив у перерахунку пенсії. Вважаючи відмову у перерахунку пенсії та відповідне рішення від 13.10.2016 року № 79/3 неправомірними, позивач просить зобов'язати управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки прокуратури від 11 жовтня 2016 року №18/245вих-16 з 01 січня 2016 року.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Скасовано Рішення управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі міста Миколаєва від 13 жовтня 2016 року за № 79/3 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами і доповненнями, що діяли на час призначення йому пенсії), у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Миколаївської області від 11 жовтня 2016 року №18/245вих-16 без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 жовтня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволені позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач з 01 серпня 2001 року отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від заробітку.

11.10.2016 року позивач звернувся до УПФ України в Заводському районі міста Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 11 жовтня 2016 року №18/245вих-16 згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу.

Рішенням УПФ України в Заводському районі міста Миколаєва від 13.10.2016 року № 79/3 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 213 від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р.№ 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ не зазнали.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на пенсію позивач реалізував в 2001 році та нарахування йому пенсії здійснювалося у розмірах, встановлених Законом України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час її призначення.

З 01 січня 2015 року, відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

14 жовтня 2014 року був прийнятий Закон Украйни «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року. Згідно нового закону, втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» 1991 року, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII врегульоване питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема визначено їх право на пенсію за вислугу років, пенсію по інвалідності, пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Також ч. 20 ст. 86 цього Закону встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 розділу ХІІІ Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, Кабінету Міністрів України наданий тримісячний строк, з дня наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акту у відповідність із цим Законом.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України № 1013 прийнята Постанова «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року, та відповідно до п.п. 3 п. 1 цієї Постанови, з 01.12.2015 року збільшені на 25 відсотків посадові оклади, затверджені Постановою кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Колегія суддів зазначає, що як станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, так і на час розгляду справи судом, ні Закон України «Про прокуратуру» 1991 року, ні Закон України «Про прокуратуру» 2014 року не декларують можливість перерахунку пенсії інакше, ніж на умовах та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, з часу надання Кабінету Міністрів України повноважень визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсії за вислугу років призначених, як за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року, Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій призначених, як за Законом України Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року.

Оскільки на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва відсутні законодавчо встановлені, конкретно визначені умови для проведення перерахунку пенсії за вислугу років колишнім працівникам органів прокуратури, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов'язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі норми закону, яка втратила чинність.

Таким чином, за відсутності з 01.01.2015 р. умов для проведення перерахунку пенсії, призначеної за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року та втрату чинності з 01.04.2015 року статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, колегія суддів дійшла висновку про правомірність дій відповідача та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

За таких обставин, відсутні правові підстави для зобов'язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії позивачу, на підставі ст. 50-1 Закон України «Про прокуратуру» 1991 року, за його заявою, оскільки ця норма, на час звернення позивача до пенсійного органу, була нечинною, що позбавляє пенсійний орган правової можливості здійснення перерахунку пенсії.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок пенсії на підставі норми закону, яка втратила чинність є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії та яка зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити повністю у задоволені позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 195,197, 198, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк