Справа № 806/502/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"22" березня 2017 р. Справа № 806/502/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника позивача - Остафійчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" квітня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Еталон" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) від 29.12.2015 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Еталон" (далі - ТОВ "ЮФ"Еталон") штрафних санкцій у розмірі 716,18 грн. та нарахування пені у розмірі 63,80 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позову зазначає, що в жовтні-листопаді 2015 року позивачем в повному обсязі нараховано та перераховано єдиний соціальний внесок з врахуванням понижуючого коефіцієнта (14,7%); помилка у поданні звіту єдиного внеску, яка була виявлена і виправлена у строки, встановлені чинним законодавством, не є правопорушенням у розумінні ч.2 п.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки вся сума грошового зобов'язання з вказаний податковим органом період перевірки сплачена у відповідності до норм законодавства та була перерахована до бюджету у встановлений законом термін.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.12.2015 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Присуджено Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Еталон" понесені ним судові витрати у розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно сплачено єдиний внесок з юридичних осіб за вересень 2015 року із застосуванням понижуючого коефіцієнта.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ЮФ"Еталон" 13.10.2015 року засобами електронного зв'язку в електронній формі подало до Житомирської ОДПІ звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за вересень 2015 року (а.с. 78-83), в якому зазначена загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, у розмірі 3580,88 грн.

В подальшому, позивачем було виявлено, що внаслідок недосконалості програми "Медок", за допомогою якої складався та відправлялась звітність відповідачу за січень-вересень 2015 року, розмір єдиного внеску, що підлягає сплаті, був зазначений без врахування понижуючого коефіцієнта, а тому ТОВ "ЮФ"Еталон" 19.11.2015 року подало до Житомирської ОДПІ звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за жовтень 2015 року (а.с. 23-28), в якому зменшило суму єдиного внеску у зв'язку з виправленням помилки, допущеної в попередніх звітних періодах, на 15219,96 грн.

24.11.2015 року позивач та відповідач провели звірку розрахунків з єдиного внеску за період з 01.01.2015 року до 20.11.2015 року, оформлену актом № 11857-20 (а.с.20) та встановили, що позитивне сальдо розрахунків станом на 20.11.2015 року складає 13456,44 грн.

29 грудня 2015 року Житомирська ОДПІ винесла рішення № (а.с. 10), яким на підставі ч. 10 та. п.2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21.10.2015 року по 20.11.2015 року до ТОВ "ЮФ"Еталон" застосовано штраф в розмірі 716,18 грн. та нарахована пеня в сумі 63,80 грн., що разом становить 779,98 грн.

Позивач в адміністративному порядку подав скарги на рішення № від 29.12.2015 року, однак рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області про результати розгляду скарги від 22.01.2016 року № 63/6/06-30-10-07-07 (а.с. 13-14) та рішенням Державної фіскальної служби України від 25.02.2016 року № 4150/6/99-99-10-01-07-25 (а.с. 15-16) оскаржуване рішення залишено без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно із підпунктами 1, 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 № 77 (далі за текстом - Закон № 77).

Положеннями зазначеного Закону платникам єдиного внеску надано право на зменшення навантаження на фонд оплати праці шляхом застосування роботодавцем коефіцієнта понижуючої ставки єдиного внеску.

Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 02.03.2015 № 219-VIII (далі за текстом - Закон № 219), який набрав чинності 13.03.2015, розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" доповнено пунктом 95, згідно з яким страхувальникам при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами надано право застосовувати понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску - за дотриманням певних умов.

При цьому Законом № 219 визнано таким, що втратив чинність, пункт 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 77.

До набрання чинності Законом № 219 розрахунок понижуючого коефіцієнта здійснювався відповідно до вимог Закону № 77.

Відповідно до приписів частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

На виконання вимог пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивачем у встановлені строки подавалась звітність про нарахування єдиного внеску з жовтня по листопад 2015 року із застосуванням понижуючого коефіцієнту до ставки єдиного внеску.

Водночас, станом на дату формування та подання податкової звітності версія програмного забезпечення, за допомогою якого позивач здійснює оформлення та передачу звітності до контролюючого органу в електронній формі "Медок", не була адаптована до нововведень, передбачених законодавством та виключала можливість коригування звітів в електронній формі, що у свою чергу унеможливило відображення використаного платником права на застосування понижуючих коефіцієнтів єдиного внеску у "Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів" .

Пунктом 9-5 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що по 31.12.2015 при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною п'ятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом (далі - коефіцієнт), якщо платником виконуються одночасно такі умови:

а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014);

б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП(зо)2014);

в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з урахуванням понижуючого коефіцієнта 14,7% сплатив єдиний соціальний внесок у строки та у розмірах, визначених чинним законодавством.

Як зазначено в позовній заяві, у сформованому за допомогою програми "Медок" звіті за вказаний період помилково відображено автоматичний розрахунок полів, внаслідок чого після закриття звіту програма перерахувала звіт згідно з процентом нарахування, встановленому для підприємства за замовчуванням, - 36,76%, тобто без врахування понижуючого коефіцієнта (14,7%). Таким чином, відповідачу відправлено неправильний звіт із завищеною сумою нарахованого єдиного внеску.

Об'єктом правопорушення, визначеного пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", є правовідносини щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Відповідальність за приписами пункту 2 частини одинадцятої статті 25 цього Закону настає, якщо платник податків не сплатить або несвоєчасно сплатить передбачені Законом суми. У цьому випадку сума штрафу становитиме 20 відсотків від своєчасно несплачених сум.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сплачено єдиний внесок з юридичних осіб за період з 21 жовтня 2015 року по 20 листопада 2015 року із застосуванням понижуючого коефіцієнта.

Технічна помилка, допущена у звітах з єдиного внеску з юридичних осіб, не є правопорушенням у розумінні пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки визначена позивачем сума грошового зобов'язання перерахована до бюджету у визначений Законом строк.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 15.12.2015 року у справі №825/3346/15-а.

Отже, сплата єдиного внеску з юридичних осіб здійснена позивачем своєчасно та в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" березня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Еталон" вул. Велика Бердичівська, 35,м. Житомир,10008

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,