Справа № 642/627/17
Суддя: Пашнєв В. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 642/627/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши у скороченому провадженні в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства Оборони України про визнання дії та рішення протиправними та зобовязати вчинити певні дії, щодо обчислення, призначення, соціальних виплат та допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить:

визнати протиправним п. 19 протоколу №118 від 29.12.2016р. комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України;

визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.;

визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні документів позивача на доопрацювання;

обов`язати Харківський Обласний Військовий Комісаріат надіслати документи для призначення ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (додаток 13 Наказу №530) на адресу Міністерства Оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи надіслані ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 5 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;
обов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 30 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що він, в період проходження служби отримав поранення (контузію головного мозку) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА) де велись бойові дії, в наслідок, чого позивач в подальшому отримав інвалідність.

Згідно абз. 2 п. 3 Порядку затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013р. днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці МСЕК.

Згідно довідки МСЕК від 09.11.2015 року позивачу була встановлена ІІІ група інваліда війни з 01.11.2015 року.

Право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав 01.11.2015р.

Пп.4, п.2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» передбачено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Порядку №975 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (в подальшому Наказ №530), 09.03.2016р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 с заявою та всіма належними документами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Харківським обласним військовим комісаріатом позивачу було відмовлено в оформлені документів, щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Не погодившись з такими протиправними діями та бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач звернувся до Суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного Суду по Справі №820/1788/16 яка набрала законної сили позовні вимоги позивача задоволені:

визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в неподанні у 15-ти денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";

зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Далі ІНФОРМАЦІЯ_2 були направлені документи в Порядку № 975, затверджений постановою КМУ від 25.12.2013р. №975 на адресу Міністерства оборони України.
28.01.2017р. позивачем було отримано лист від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким його повідомлено про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або в наслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016р. протокол №118 п.19, відповідно до якого комісія дійшла висновку про повернення документів позивача на доопрацювання.
Позивач вважає, що дії рішення та бездіяльність Міністерства оборони України є протиправними, оскільки не відповідають вимогамПорядку №975 та Наказу №530 і як наслідок порушують ч. 2 ст. 19 Конституції України, так як Міністерство оборони України діяло не у спосіб передбачений законом.

Представник відповідача - Міністерства Оборони України, надав письмові заперечення згідно яких просив розглядати справу в загальному порядку, однак згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України Суд не вбачає підстав для слухання справи в загальному порядку, оскільки представником Міністерства оборони України не надано обґрунтованих доводів про недостатність повідомлених позивачем обставин по справі, також представник Міністерства оборони України заперечував проти задоволення позову у повному обсязі посилаючись, що рішення відповідача є обґрунтованим.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надав письмові заперечення, згідно яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог стосовно ІНФОРМАЦІЯ_1 та закрити провадження у цій частині, оскільки ними у повному обсязі виконано постанову Харківського окружного адміністративного Суду №820/1788/16 та направлено висновок та документи щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 157 КАС України провадження по справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Як вбачається з постанови Харківського окружного адміністративного Суду по Справі №820/1788/16 то в даній справі спор був між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спор даної справи відбувається з приводу бездіяльності Міністерства оборони України, а від так Суд вважає безпідставним виогу Харківського обласного військового комісаріату закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив строкову військову службу в період з 10.05.1980р. по 28.04.1982р., в тому числі у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов`язку) в Демократичній Республіці Афганістан., що підтверджується військовим квитком позивача .

Згідно витягу з протоколу № 1391 від 10.08.2011 року засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв отримані позивачем під час проходження військової служби поранення, ЗЧМТ, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії /а.с……/, у зв`язку з чим позивачу з 01.11.2015 року при повторному огляді встановлена третя група інвалідності згідно довідки МСЕК від 09.11.2015р..

Згідно довідки МСЕК від 09.11.2015 року позивачу була встановлена ІІІ група інваліда війни з 01.11.2015 року.

Позивачем були надані всі документи передбачені для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Суд зазначає, що позивач має право на одноразову грошову допомогу від Міністерство оборони України.

Вищенаведені обставини також встановлені постановою Харківського окружного адміністративного Суду по Справі №820/1788/16 та відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім цього така практика узгоджується з практикою Вищого Адміністративного Суду ухвалою по справі №К/800/16950/16 від 11.10.2016р.,що саме дія Порядку 975 розповсюджується на позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати Верховного Суду України у постановах від 18 листопада 2014 року та 21 квітня 2015 року (справи №№21-446а14, 21-135а15 відповідно).

Однак рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або в наслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016р. протокол №118 п.19, комісія дійшла висновку про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання.

Мотивування такого висновку в зазначеному вище рішенні є посилання Міністерства оборони України на ч. 6 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Порядок затверджений постановою КМУ №499 від 28 травня 2008р.

Застосування Міністерством оборони України до позивача ч. 6 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Порядок затверджений постановою КМУ №499 від 28 травня 2008р. є помилковим та протиправним, оскільки зазначені норми права надають право на одноразову грошову допомогу лише військовослужбовцям строкової служби або особам звільненим з військової служби інвалідність яких настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби.

Суд зазначає, що пп. 4 п. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та пп.1 п. 6 Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. встановлено право позивача на одноразову грошову допомогу, оскільки інвалідність позивача настала в наслідок поранення, ЗЧМТ, контузії отриманих ним під час виконання обов`язків військової служби та захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно п. 13 Порядку № 975 у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів керівник відповідача мав подати розпоряднику бюджетних коштів (Міністерству Оборони України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в. п. п. 10 і 11 цього Порядку.

Абз. 2 П. 13 Порядку №975 передбачено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи то Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або в наслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016р. протокол №118 п.19 то Міністерством оборони України не було прийнято рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Порядку №975.

А від так рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або в наслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.12.2016р. протокол №118 п.19 є протиправним, оскільки дане рішення не відповідає вимогам Порядку №975 та ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Така бездіяльність Міністерства оборони України позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на соціальний захист передбачений ст. 46 Конституції України.

Суд зазначає, що представником відповідача Міністерства оборони України не надано доказів на підтвердження того, що Міністерством оборони України було дотримано процедуру, визначену Порядком №975.

Крім того, суд звертає увагу на те, що засіданням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.

Судом встановлено, що позивачем с заявою про отримання одноразової грошової допомоги був наданий висновок фахівця з питань судово медичної експертиз №1242-02/11 в якому зазначені обставини поранення позивача .

Відповідно до п. 21.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402) причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК (військово-лікарська комісія) цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

П. 21.21. Положення №402, відповідно до якого - за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців-учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово - медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально - профілактичному закладі).

Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн (63-94-п), посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Саме в такому порядку встановлювався причинний зв`язок отримання пораненняпозивачу, тому посилання Міністерства оборони України на відсутність серед документів поданих для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, довідки або документу про причини та обставини поранення є безпідставними, необґрунтованими та протиправними.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про необхідність:

визнати протиправним п. 19 протоколу №118 від 29.12.2016р. комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України;

визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.;

визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні документів позивача на доопрацювання;

зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи надіслані Харківським обласним військовим комісаріатом та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Для повного захисту права позивача Суд вважає за необхідним вийти за межі позовних вимог.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати ОСОБА_2 повторно надіслати документи для призначення ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (додаток 13 Наказу №530) на адресу Міністерства Оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

Оскільки до абз. 2 п. 13 Порядку №975 Міністерство оборони України після прийняття оскаржуваного рішення, надіслало документи та рішення, щодо позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а для вирішення питання призначення одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України необхідні документи, які знаходяться в даний час в Харківському обласному військовому комісаріаті.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п.4 ч.1 ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,94,159-163,167,186,254,267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства Оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

визнати протиправним п. 19 протоколу №118 від 29.12.2016р. комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України;

визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.;

визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні документів позивача на доопрацювання;

зобов`язати ОСОБА_2 повторно надіслати документи для призначення ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (додаток 13 Наказу №530) на адресу Міністерства Оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи надіслані ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;
зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судовий збір в розмірі 640 грн. на користь Державного бюджету України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: