Справа № 469/1535/16-а
Суддя: Тавлуй В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №469/1535/16-а 2-а/469/7/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Тавлуя В.В.

за участі:

секретаря судового засідання - Рогозевич С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП 1 роти 3 батальйону Цурко Володимира Валерійовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 09.12.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.2016 року він їздив до м.Миколаїв. Під час руху по вул.Бузніка перед перехрестям з пров.Центральний встановлено світлофор, на якому на час початку здійснення ним проїзду через перехрестя було ввімкнене зелене світло. Він проїхав перехрестя і був зупинений інспектором ДАІ, який йому повідомив, що причиною зупинки є те, що він проїхав на забороняючий сигнал світлофора. На це він пояснив інспектору, що на момент руху його автомобіля по вул. Бузніка на світлофорі, встановленому на перехресті, був ввімкнений зелений сигнал світлофора, який згідно «Правил дорожнього руху» дозволяє рух автотранспорту, а тому він діяв правомірно.

На вирішення питання про накладення на нього штрафу його ніхто не запрошував, коли відбудеться розгляд справи його не повідомили.

01.12.2016 року йому надійшов рекомендований лист Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, з якого він дізнався про те, що 25.11.2016 року головним державним виконавцем Осадчою A.C. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь управління патрульної поліції у м.Миколаїв штрафу у сумі 850 грн.

В той же день він звернувся до відділу ДВС для отримання пояснень, і отримав копію постанови інспектора УПП 1 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Цурко В.В. про накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 425 грн. по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АР №154161 від 16.10.2016 року.

До отримання 01.12.2016 року у відділі ДВС копії цієї постанови, йому не було відомо про винесення стосовно нього зазначеної постанови про адмінправопорушення та про накладення на нього штрафу.

Заперечуючи факт вчинення ним 16.10.2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, посилаючись на те, що оскаржувана постанова йому вручена не була, поштовим відправленням йому не направлялася, що справу про адміністративне правопорушення стосовно нього було розглянуто без його участі, що інспектором Цурко В. В. при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено вимоги ст.ст.268, 278, 279 КУпАП, вважає накладене на нього стягнення необґрунтованим, а постанову такою, що прийнята з порушенням норм законодавства, у зв'язку з цим, просить її скасувати.

Позивач у судове засідання на розгляд справи не з'явився. У поданій до суду заяві від 07.03.2017 року (а.с.37) позивач просив розглянути справу за його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач Цурко В. В. та представник Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

У поданих до суду письмових запереченнях (а.с.16-18) представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, і оскільки ОСОБА_1 відмовлявся її отримати особисто, оскаржувану постанову було направлено позивачу рекомендованим листом, який він особисто отримав 18.11.2016 року відповідно до витягу з офіційного сайту «Укрпошта». В зв'язку з цим, вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк на оскарження зазначеної постанови.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін відповідно до положень ч.3, 4 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №154161 від 16.10.2016 року (а.с.7) ОСОБА_1 піддано штрафу у розмірі 425 грн. та визнано винним у тому, що він 16.10.2016 року о 15 годині, керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI LANCER 1,6, номерний знак НОМЕР_1, який рухався з вул. Морехідна по вул.Бузника в бік проспекту Центральний, проїхав перехрестя вул.Бузніка та пр.Центральний на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.16.3. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач оспорює факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Вирішуючи питання по суті спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ч.2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Висновок органу чи посадової особи, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, про винність особи у вчиненні такого правопорушення, повинен бути винесеним на підставі передбачених ст.251 КУпАП доказів.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить даних про дослідження доказів по справі, і будь-які докази, які б свідчили про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України, суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що будь-які докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відсутні, а позивач заперечує факт скоєння ним зазначеного адміністративного правопорушення, суд дійшов до висновку про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що у діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Також суд враховує, що у матеріалах справи відсутні дані про те, що при винесені оскаржуваної постанови інспектором Цурко В. В., на виконання вимог ст.279 КУпАП, було роз'яснено Позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП, і звертає увагу також на те, що в оскаржуваній постанові відсутній підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, а також запис про відмову від підпису або отримання копії постанови.

Вказане свідчить про недотримання інспектором Цурко В. В. вимог закону при складанні оскаржуваної постанови.

Заперечення відповідача проти позову в частині того, що Позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначені заперечення не містять доказового обґрунтування.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача в частині того, що відповідач копію оскаржуваної постанови отримав 18.11.2016 року, а тому без поважних причин пропустив строк на її оскарження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав 01.12.2016 року у відділі ДВС в смт. Березанка (а.с.8). Посилання відповідача на дані Витягу з офіційного сайту «Укрпошта» суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що Витяг з офіційного сайту «Укрпошта» не є допустимим доказом підтвердження факту отримання позивачем копії оскаржуваної постанови. Доказом підтвердження зазначеного факту, на думку суду, має бути повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом про одержання, яке відповідачем суду не надано, і у матеріалах справи воно відсутнє.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

На підставі ч.1 ст.94 КАС України здійснені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 159-163, 167, 171-2 КАС України, п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП 1 роти 3 батальйону Цурко Володимира Валерійовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи, - задовольнити у повному обсязі.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №154161 від 16.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Березанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :

Повний текст постанови складено та підписано 10 березня 2017 року.