Справа № 576/26/17-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р. Справа № 576/26/17-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017р. по справі № 576/26/17-а

за позовом ОСОБА_1

до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

05 січня 2017 року ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 10 липня 2014 року перебуває на обліку в Глухівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком. Розмір її пенсії обчислений відповідачем з урахуванням загального страхового стажу тривалістю 31 рік 5 місяців 20 днів, заробітної плати за періоди з січня 1990 року по грудень 1996 року та з 01.07.2000 р., й на сьогодні він складає 1029,96 гри. Також посилається на те, що після призначення пенсії вона не працювала, і пенсія для неї є єдиним та основним джерелом існування, а з 05.07.2016 р. по дату подачі заяви до суду щомісячний розмір отриманої пенсії складав менше встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, посилається на те, що 23 грудня 2016 року звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії в розмірі, не меншому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, але той їй відмовив, обґрунтовуючи тим, що пенсія їй була призначена достроково (на 36 місяців раніше), тому її розмір зменшується на 0,5 % за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію, а саме, на 18 % від її розміру. Оскільки згідно ч.3 ст. 46 Конституції України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, то позивачка просила суд визнати неправомірною відмову Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити їй перерахунок пенсії, а також зобов'язати його нарахувати та виплатити пенсію за віком в розмірі, не меншому, ніж мінімальний розмір пенсії, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 05 липня 2016 року.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 7, 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1, досягнувши віку 55 років, з 10 липня 2014 року перебуває на обліку в Глухівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком, розмір якої складає 1029,96 грн. Дані обставини відповідачем не оспорюються, тому відповідно до ч.3 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню.

23 грудня 2016 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії в розмірі, не меншому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, посилаючись на те, що має страховий стаж більше 30 років і пенсія є для неї основним джерелом існування, бо на даний час вона не працює та не має іншого доходу (а.с. 15).

29.12.2016 р. Глухівське об'єднане Управління ПФУ Сумської області листом за вих. №50/В-1 повідомило позивачку про відсутність підстав для проведення такого перерахунку (а.с. 16).

Вважаючи вказану відмову неправомірною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок розміру пенсійної виплати позивачу є правильним та таким, що відповідає нормам пенсійного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з положеннями п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Розрахунок пенсії позивачки на було здійснено при загальному трудовому стажі 31 рік 05 місяць 20 днів.

Станом на дату звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилося 55 років.

Таким чином, на правовідносини з приводу виплату пенсії позивачу поширюються положення п.7-2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а відтак, розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до статті 27 і з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 % за кожний повний або неповний місяць дострокового виходу на пенсію, що в підсумку складає 15% (за 30 повних та неповних місяців).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

З комплексного аналізу ст.27 та п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" випливає, що 15-відсоткове зменшення застосовується виключно до пенсії, яка обчислена за формулою, визначеною ст.27 цього Закону. Оскільки доплата до прожиткового мінімуму та державна адресна допомога не входять до цієї формули, не враховуються при обчисленні пенсії згідно зі ст.27 цього Закону, 15-відсоткове зменшення пенсії на них не поширюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу норми ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України та ч. 3 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями ч. 1 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У відповідності з ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення встановлено ч. 2 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 № 966-XIV.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові пленуму „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Враховуючи вищевикладене, позиція відповідача, з посиланнями на ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" стосовно неможливості виплачувати позивачеві пенсію в розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, колегією суддів не береться до уваги, оскільки є необґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який вищу юридичну силу.

Положеннями ч. 2 ст. 8 КАС України, встановлено принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів бере до уваги надані позивачем рішення Європейського суду, а також лист Вищого адміністративного суду від 17.08.2016 №1875/10-14/16, з аналізу змісту якого випливає, що при вирішенні справ стосовно виплати пенсії в розмірі нижчому, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для непрацездатних осіб, національні суди мають керуватися ст. 46 Конституції України та враховувати практику Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі „Проніна проти України" та від 12.07.2016 року по справі "Петриченко проти України" констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Європейського Суду з прав людини національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям в нової постанови про задоволення позову ОСОБА_1.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1344 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017р. по справі № 576/26/17-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, щодо відмови нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на рівні не нижчому прожиткового мінімуму - протиправними.

Зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 в розмірі, не меншому ніж мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 05 липня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1344 грн. (одна тисяча триста сорок чотири) гривень за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст постанови виготовлений 20.03.2017 р.