Справа № 562/710/17
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/710/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2017 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в особi суддi Шуляка А.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду міста Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львів про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що 17 лютого 2017 року інспектором УПП в м.Львів відносно нього винесено постанову серії АР № 561652 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 гривень.

Постанову вважає незаконною тому, що у його діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки ПДР він не порушував так, як при виїзді з ПАТ «Волинь-Цемент», де він завантажився цементом, повна маса автомобіля була в межах допустимої норми.

Дії відповідача вважає протиправними, а тому постанову про накладання адміністративного стягнення просить скасувати.

В судове засідання позивач не з'явився з поважних причин, в заяві яка надійшла на адресу суду вимоги заяви підтримав, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився. В запереченнях поданих суду позов не визнав та вказав, що 17.02.2017 року на автодорозі Київ - Чоп 503 км + 350 м. позивач здійснив проходження габаритно-вагового контролю транспортного засобу, за результатами якого було виявлено, що він здійснював перевезення вантажу (цементу) з навантаженням на строєні осі 22850 кг. при допустимій нормі 22000 кг., чим порушив п.22.5 ПДР. Постанова була винесена на місці вчинення правопорушення, будь-яких заперечень від позивача не надходило.

Суд приходить до висновку, що немає перешкод для розгляду справи у відсутності сторін по справі у порядку письмового провадження на основі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Постановою серії АР № 561652 від 17 лютого 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_2 за ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Згідно вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 17 лютого 2017 року о 15 год. 57 хв. на а/д Київ-Чоп 503 км. + 350 м. здійснював перевезення вантажу (цемент) навантаженням на строєні осі 22850 кг. при допустимій нормі 22000 кг., чим порушив п.22.5 ПДР.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивно з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З позовної заяви вбачається, що позивач заперечував щодо порушення ним правил дорожнього руху, посилаючись на те, що вага автомобіля була в межах норми, а також він не мав можливості скористатися послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Проте, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою не дано оцінку його запереченням щодо порушення ним ПДР.

Ст.9 КУпАП встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з матеріалів справи автомобільним перевізником виступає ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» Здолбунівська філія.

Оскільки позивач не знав про факт перевантаження і не міг знати, так як до його безпосередніх посадових обов'язків належить керування транспортним засобом, а згідно товарно-транспортної накладної становить вага вантажу в межах допустимої норми, тому його вина відсутня як у формі умислу, так і у формі необережності

Відповідач не довів правомірності своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.17, 94, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України; на підставі ст.132-1, ст.ст.245, 251, 255, 258, 280, 290 КУпАП, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 561652 від 17 лютого 2017 року про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Cуддя