Справа № 2а/1652/09/0970
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 876/1238/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України, третя особа- Чернівецький окружний адміністративний суд про стягнення коштів на придбання житла, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2009 року у справі №2а-1652/09/0970 шляхом стягнення з рахунку Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на користь ОСОБА_1 360711,25 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, покликаючись на те, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №845 від 03 серпня 2011 року не передбачено механізму стягнення коштів на рахунок державного органу з подальшим здійснення останнім дій на користь певної особи, не визначено процедури контролю за подальшими діями державного органу, на користь якого будуть перераховані кошти. Відповідно до ст.22 Бюджетного кодексу України та Положення про Державну судову адміністрацію, затвердженого рішенням Ради суддів України за №12 від 22 жовтня 2010 року Державна судова адміністрація здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету щодо фінансового забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування, а для виконання рішень судів на користь суддів передбачена бюджетна програма КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення задовольнити повністю.

Представник відповідача- ДСА України - ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу, у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заявник (апелянт) - ОСОБА_1, представник відповідача - Державної казначейської служби України, представник третьої особи- Чернівецького окружного адміністративного суду в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Представник Чернівецького ОАС подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ДСА України, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зміна способу виконання судового рішення шляхом стягнення коштів за рахунок Державного бюджету, з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, шляхом перерахування коштів в сумі 360711,25 грн. для придбання житла судді Ковалюка Я.Ю., призведе до зміни резолютивної частини постанови суду, що є порушенням ст.263 КАС України, а також необґрунтованого виключення із складу учасників адміністративного процесу однієї із осіб, які брали участь у справі, а також всіх спірних правовідносин в цілому.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Отже, у випадку ускладнення виконання судового рішення об'єктивними чи суб'єктивними обставинами, з метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, саме у виняткових випадках, за умови ускладнення виконання судового рішення об'єктивними чи суб'єктивними обставинами, суд може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. При цьому, під порядком виконання судового рішення необхідно розуміти законодавчо врегульовану послідовність і зміст виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами необхідно розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Поняття способу захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Ст.263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань.

Оскільки ці питання є матеріально-правовими, їх необхідно розглядати у сукупності з положеннями ст.ст.105, 106 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2009 року задоволено частково позов ОСОБА_1; стягнено за рахунок Державного бюджету з розрахункового рахунку Державного казначейства України шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Чернівецького окружного адміністративного суду кошти в сумі 360711,25 грн. для придбання квартири і передачі її в користування судді Чернівецького окружного адміністративного суду Ковалюку Я.Ю.

На виконання цього рішення за заявою позивача видано виконавчий лист Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2011 у справі №2а-1652/09/0970, який рішення звернуто до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України та передано на виконання в Державну казначейську службу України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року роз'яснено порядок виконання судового рішення, та зокрема, зазначено, що ДСА України, а також її територіальні управління на місцях, у відповідності до індивідуальних Положень, що регулюють їх діяльність не є розпорядниками коштів державного бюджету в частині виконання рішень судів на користь суддів, а є такими тільки щодо фінансового забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування.

З врахуванням приписів ст.44 Закону України «Про статус суддів» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) суд, в якому працює суддя, якого необхідно забезпечити благоустроєним житлом за місцем знаходження суду, має право вирішувати питання щодо можливості придбання житла, таким чином, належним стягувачем в розумінні вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 є Чернівецький окружний адміністративний суд. Цей факт встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 січня 2012 року обраний суддею апеляційного суду Івано- Франківської області.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що всупереч вимогам ст.263 КАС України заявник не надав суду відповідних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з огляду на те, що постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2009 року набрала законної сили, у ній чітко визначено спосіб та порядок виконання судового рішення, а зазначені у заяві ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду обставини не є такими, що ускладнюють його виконання, та не є винятковою обставиною в розумінні ст.263 КАС України.

Крім того, відповідно до приписів ст.129-1 Конституції України, ст.14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Таким чином, оскільки заявник фактично просив суд змінити резолютивну частину постанови суду, що не передбачено чинним законодавством, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали правильно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 2-а/1652/09/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 24 березня 2017 року.