Справа № 812/399/17
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/399/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що з 03.08.2009 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС. З 06.11.2015 звільнений з ОВС України у запас ЗС України наказом № 399 о/с ГУ МВС України в Луганській області від 06.11.2015.

В період часу, з 05.07.2014 до 31.12.2014 брав безпосередню участь в Антитерористичній операції.

Станом на сьогоднішній день за період з липня 2014 року по грудень 2014 не отримав грошової компенсації (винагороди) за безпосередню участь в АТО у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення встановленого постановою КМУ №158 від 04.06.2014.

У звязку з викладеним просив стягнути з Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на його користь за період з липня 2014 року по грудень 2014 року винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, у розмірі 24 422,79 грн., у тому числі: за липень 2014 року - 5226,39 грн., за серпень 2014 року - 3000,00 грн., за вересень 2014 року 723,59 грн., за жовтень 2014 року 3871,68 грн., за листопад 2014 року 5100,73 грн., за грудень 2014 року 6500,40 грн. Також, просив суд допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в межах стягнення за один місяць.

У судове засідання позивач не прибув, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача до суду не прибув, розгляд справи просив проводити без його участі, надав через канцелярію суду письмові заперечення, у яких вказав, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 05.07.2014.

Виплата винагороди за спірний період не здійснювалась, оскільки наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 видано по закінченню бюджетного періоду. На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в ОВС. З 06.11.2015 звільнений з ОВС України у запас ЗС України за п.64 «е» наказом № 399 о/с ГУ МВС України в Луганській області від 06.11.2015 (а.с.4,9-11).

Відповідно до довідки від 10.03.2017 № 6/4-78 Лк позивача наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 05.07.2014. Наказом АТЦ при СБУ від 17.11.2015 № 321 Позивача виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 07.11.2015 (а.с.22).

З довідки № 433/111/39-2017 від 01.02.2017 вбачається, що у період часу з 05.07.2014 по 31.12.2014 позивач на лікарняному не перебував, з 08.09.2014 по 07.10.2014 перебував у черговій відпустці. З урахуванням зазначеного, кількість днів у 2014 році перебування позивача в АТО становить: липень 27, серпень 31, вересень 7, жовтень 24, листопад - 30, грудень - 31 (а.с.7).

З довідки № ВДЗ/5741/А від 18.06.2015 вбачається, що позивач у період з 05.07.2014 по 08.06.2015 брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а.с.5).

Згідно довідки від 01.02.2017 № 16, грошове забезпечення позивача становило: у липні 2014 року 5867,86 грн. (без урахування індексації у сумі 132,76 грн.), у серпні 2014 року 2467,34 грн. (без урахування індексації у сумі 132,76 грн.), у вересні 2014 року 2951,14 (без урахування матеріальної допомоги 2000, 00 грн. та індексації 149,81 грн.) грн., у жовтні 2014 року 5000,81 грн., у листопаді 2014 року 5100,73 грн. (без урахування матеріальної допомоги у сумі 3000,00 грн.), у грудні 2014 року 6500,40 грн. (без урахування матеріальної допомоги у сумі 500,00 грн.) Грошове забезпечення позивачу за вказані місяці сплачено, однак не сплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови КМУ № 158 від 04.06.2014 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 719 від 23 липня 2014 року, яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах. Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанови КМУ № 158 та Наказу МВС України № 719), з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у контексті п. 2 Постанови № 158, можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Зазначеним наказом передбачено виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб індексація, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відносяться.

При цьому, до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ входить доплата за службу в нічний час.

Оскільки позивачу у липні 2014 року сплачено індексацію у розмірі 132,76 грн., у серпні 2014 року сплачено індексацію у розмірі 132,76 грн., у вересні сплачено індексацію у розмірі 149,81 грн. та матеріальну допомогу у розмірі 2000,00 грн., у листопаді 2014 року сплачено матеріальну допомогу у розмірі 3000,00 грн., у грудні 2014 року сплачено матеріальну допомогу у сумі 500,00 грн., які не входять до місячного грошового забезпечення, тому дані кошти не повинні входити до складу винагороди, яка нараховується та сплачується за участь в антитерористичній операції (а.с.6).

Враховуючи, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 05.07.2014 та те, що позивач з 08.09.2014 по 07.10.2014 перебував у черговій відпустці, винагорода позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна становити:

за липень 2014 року 5110,71 грн. (5867,86 грн. (без урахування індексації у сумі 132,76 грн.) розмір грошового забезпечення/31 (кількість днів у місяці) х 27 днів (бепосередньої участі в АТО);

за серпень 2014 року 3000,00 грн. (2467,34 грн. (без урахування індексації у сумі 132,76 грн.) розмір грошового забезпечення/31 (кількість днів у місяці) х 31 днів (бепосередньої участі в АТО);

за вересень 2014 року 700,00 грн. (2951,14 (без урахування матеріальної допомоги 2000, 00 грн. та індексації 149,81 грн.) розмір грошового забезпечення/30 (кількість днів у місяці) х 7 днів (бепосередньої участі в АТО);

за жовтень 2014 року 3871,59 грн. (5000,81 грн. розмір грошового забезпечення/31 (кількість днів у місяці) х 24 днів (бепосередньої участі в АТО);

за листопад 2014 року 5100,73 грн. (5100,73 грн. (без урахування матеріальної допомоги у сумі 3000,00 грн.) розмір грошового забезпечення/30 (кількість днів у місяці) х 30 днів (бепосередньої участі в АТО);

за грудень 2014 року 6500,40 грн. (6500,40 грн. (без урахування матеріальної допомоги у сумі 500,00 грн.) розмір грошового забезпечення/31 (кількість днів у місяці) х 31 днів (бепосередньої участі в АТО)

всього 24283,43 грн.

Згідно частини 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, оскільки інформацією, зазначеною в довідці ГУМВС України у Луганській області від 18.06.2015 № ВДЗ/5741/А, підтверджується право позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої Постановою № 158, проте зазначена винагорода за період липня по грудень 2014 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з грошового забезпечення позивача без урахування індексації та матеріальної допомоги.

З урахуванням наведеного суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача винагороди за безпосередню участь в Антитерористичної операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період з липня по грудень 2014 року частково обґрунтованими, а саме в частині стягнення з відповідача винагороди за липень 2014 року 5110,71 грн. ; за серпень 2014 року 3000,00 грн.; за вересень 2014 року 700,00 грн.; за жовтень 2014 року 3871,59 грн.; за листопад 2014 року 5100,73 грн.; за грудень 2014 року 6500,40 грн., а всього 24 283,43 грн.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України зобовязаний виплатити позивачеві суму заробітку, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Згідно п.2 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи те, що однією із заявлених Позивачем вимог є саме стягнення з відповідача за період за липня 2014 року по грудень 2014 року винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, то суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення на користь Позивача суми грошового забезпечення за один місяць, а саме: за липень 2014 року у розмірі 5110,71 грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 94 КАС України не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції,- задовольнити частково.

Стягнути з Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 92500, Луганська область, Міловський район, смт Мілове, пров. Партизанський, 3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: вул. Травнева, 13, с.Микільське, Міловський район, Луганська область) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період з липня по грудень 2014 року у загальному розмірі 24 283,43 грн. (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят три гривні 43 коп.), у тому числі: за липень 2014 року 5110,71 грн. (пять тисяч сто десять гривень 71 коп.); за серпень 2014 року 3000,00 грн. (три тисячі гривень); за вересень 2014 року 700,00 грн. (сімсот гривень); за жовтень 2014 року 3871,59 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят одна гривня 59 коп.); за листопад 2014 року 5100,73 грн. (пять тисяч сто гривень 73 коп.); за грудень 2014 року 6500,40 грн. (шість тисяч пятсот гривень 40 коп.), з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць, а саме: за липень 2014 року у розмірі 5110,71 грн. (пять тисяч сто десять гривень 71 коп.) з відповідними відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2