Справа № 812/1429/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1429/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Лященку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про зобовязання змінити підстави звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач), в якому просила суд визнати неправильним формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ та зобовязати відповідача змінити підстави звільнення позивача з п. 64 «є» на п. 64 «ж» вказаного Положення.

В обґрунтування позову зазначено, що з 03.08.2013 позивач працювала на посаді оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей, пізніше працювала на посаді старшого інспектора сектору охорони громадського порядку Краснолуцького міського відділу ГУМВС України у Луганській області.

04.11.2014 р. відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та на виконання вимог наказу ГУМВС від 24.10.2014 р. № 3405 позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас ЗС України (з постановленням на військовий облік) за п. 64 «є» вищевказаного Положення - за порушення дисципліни. Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки причини неприбуття до місця дислокації у м. Сєвєродонецьк вважає поважними, тому що позивач спочатку прибула до м. Сєвєродонецьк, про що повинна бути відповідна відмітка, потім вимушена була поїхати до м. Красний Луч, адже через поспішний від'їзд залишила в останньому важливі документи та особисті цінні речі. Виїхати ж з м. Красний Луч не змогла, так як бойові дії на території м. Красний Луч посилилися, і це було небезпечно для життя. Позивач у телефонному режимі повідомила співробітника відділу кадрів про те, що не має змоги прибути до м. Сєвєродонецьк. Тому як тільки приїде, відразу подасть відповідний рапорт про звільнення за власним бажанням. Прибувши до м. Сєвєродонецьк, позивач дізналася, що вже звільнена за п. 64 «є» - за порушення дисципліни - Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Витяг з наказу ГУМВС від 24.10.2014 отримала у листопаді 2016 року.

Позивач просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача заперечував проти заявлених вимог, виходячи з такого. 3 19 травня 2014 року після захоплення адміністративної будівлі ГУМВС України у Луганській області незаконними озброєними формуваннями тимчасовим місцем дислокації Головного управління МВС України у Луганській області було визначено м. Сватове Луганської області.

З 04.08.2014 відповідно до наказу ГУМВС України в Луганській області від 31.07.2014 № 1363 ГУМВС України в Луганській області було передислоковано до м. Сєвєродонецьк Луганської області. У зв'язку з чим до органів, які перебували на підконтрольній українській владі території, було направлено службову телеграму ГУМВСУ (№6/2-1.7 від 20.08.2014) щодо необхідності прибуття особового складу до м. Сєвєродонецька Луганської області для реєстрації та подальшого проходження служби. Одночасно була доведена інформація, що у випадку не прибуття таким працівникам буде припинено нарахування та виплату грошового утримання, а також розглянуто питання щодо звільнення з ОВС за невихід на службу під час проведення на території області антитерористичної операції.

Враховуючи факт неприбуття до місця тимчасової дислокації деяких працівників ГУ МВСУ у Луганській області, в тому числі ОСОБА_1, наказом ГУМВСУ від 22.10.2014 № 3357 було призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу окремих співробітників ГУМВСУ в Луганській області.

Також 22.10.2014 був складений акт про відсутність за тимчасовим місцем дислокації окремих співробітників ГУМВСУ в Луганській області, в тому числі ОСОБА_1

23.10.2014 був затверджений висновок службового розслідування, за результатами якого прийняте рішення клопотати перед керівництвом ГУМВСУ в Луганській області щодо звільнення деяких співробітників ОВС області, в тому числі ОСОБА_1, які не прибули до тимчасового місця дислокації ГУМВСУ в Луганській області для подальшого проходження служби.

Наказом ГУМВСУ від 24.10.2014 № 3405 ОСОБА_1 та деяких співробітників було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом ГУМВС України у Луганській області № 3357 від 22.10.2014 призначене службове розслідування за фактом невиходу на службу окремих працівників ГУМВСУ України у Луганській області, створено комісію та організовано проведення розслідування за фактом невиходу на службу окремих працівників ГУМВСУ (а.с. 42-44).

Відповідачем складено акт № 6/2-273/1 від 22.10.2014 про невихід на службу особового складу ГУМВСУ (а.с. 45-47).

Висновком від 23.10.2014 закінчено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни та звільнено з органів внутрішніх справ співробітників ГУМВСУ, в тому числі ОСОБА_1 (а.с. 54-63).

Наказом Головного управління МВС України у Луганській області № 3405 від 24.10.2014 звільнено з органів внутрішніх справ співробітників ГУМВСУ, в тому числі ОСОБА_1 (а.с. 48-52).

Наказом Головного управління МВС України у Луганській області № 375 о/с від 04.11.2014 «По особовому складу» звільнено з органів внутрішніх справ у запас ЗС України (з постановленням на військовий облік) лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого інспектора сектору охорони громадського порядку Краснолуцького міського відділу ГУМВС України в Луганській області за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 53).

17.02.2015 позивачем отримано дублікат трудової книжки, в якій зазначено: звільнена з органів внутрішніх справ України на підставі наказу № 375 о/с від 04.11.2014 (а.с. 65-66).

29.10.2016 позивачем отримано витяг з наказу ГУМВС України в Луганській області щодо її звільнення з органів внутрішніх справ, що підтверджується розпискою (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з такого.

Згідно з п. 10 Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 р. № 114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до п.64 Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад;

г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі;

д) через службову невідповідність;

є) за порушення дисципліни;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків;

з) у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації;

и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України;

і) у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку;

ї) у зв'язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;

й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що повязані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» , на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни, неналежного виконання особами РНС посадових обовязків, втрати службових посвідчень, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного впливу до цих осіб здійснюються працівниками тих підрозділів, у яких ці порушення було виявлено.

Згідно п. 4.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, службові розслідування за фактами порушення службової дисципліни особами РНС підрозділів Державної служби охорони при МВС проводяться працівниками служби внутрішніх розслідувань Департаменту Державної служби охорони при МВС чи іншими працівниками, які визначені керівництвом МВС.

Відповідно до п. 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо обєктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Абзацом 2 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 2 вересня 2014 року №1669-VII. визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України Закон України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (діючого на час виникнення спору), м. Красний Луч та м. Сєвєродонецьк Луганської області віднесені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.07.2014 № 7302/3/14-14/13 «Про збереження місця роботи працівників, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції або залишаються у таких районах», з метою недопущення звільнення власником або уповноваженим ним органом підприємства, установи, організації громадян, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції або залишаються у таких районах, Мінсоцполітики звертає увагу на наступне. Працівники, які не виходять на роботу у звязку з переміщенням із районів проведення антитерористичної операції, або ті, які залишаються у таких районах під час проведення антитерористичної операції і не мають змоги виходити на роботу у звязку з небезпекою для життя та здоров'я, не можуть бути звільнені за пунктом 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України на підставі "прогул". Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя і здоров'я таких працівників та їх сімей і вважається як відсутність на роботі з поважних причин. У такому випадку за працівниками зберігаються робоче місце та посади. Разом з тим пропонуємо рекомендувати роботодавцям за необхідності надавати працівникам на їх прохання оплачувані відпустки, відпустки без збереження заробітної плати, що надаються працівникам в обов'язковому порядку, та відпустки без збереження заробітної плати, які надаються за угодою сторін у порядку, визначеному законодавством.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що позивач на момент звільнення з органів внутрішніх справ у запас ЗС України перебувала на території проведення антитерористичної операції і не мала змоги виходити на роботу у звязку з небезпекою для життя та здоров'я, тому відсутність на роботі визнається з поважних причин, з цих підстав звільнення за порушення дисципліни є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п. 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Позивачем не надавалися пояснення в межах службового розслідування та відсутній акт про її відмову в наданні письмового пояснення, у звязку з чим порушено порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України та неправомірно затверджено висновок службового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, наказ Головного управління МВС України у Луганській області № 3405 від 24.10.2014 в частині звільнення за грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ігнорування вимог наказу МВС України від 22.02.2012 № 155, що виразилось у невиході на службу без поважних причин під час проведення АТО, ігнорування вимог керівництва щодо належного виконання службових обовязків лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого інспектора сектору охорони громадського порядку Краснолуцького міського відділу ГУМВС України у Луганській області за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ та прийнятий на його підставі наказ Головного управління МВС України у Луганській області № 375 о/с від 04.11.2014 щодо звільнення з органів внутрішніх справ позивача винесені з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З урахуванням вищенаведених приписів, суд визнає протиправними та такими, що підлягають скасуванню наказ Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії № 3405 від 24.10.2014 та наказ Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії № 375 о/с від 04.11.2014 в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас ЗС України лейтенанта міліції ОСОБА_1 старшого інспектора сектору охорони громадського порядку Краснолуцького міського відділу ГУМВС України у Луганській області за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно з п.1 ч.4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 105, ч. 2 ст. 162 КАС України позовні вимоги щодо визнання неправильним формулювання звільнення ОСОБА_1 за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ є некоректними, тому що з огляду на вищенаведені норми закону суд не наділений повноваженнями визнати незаконним формулювання звільнення позивача.

У звязку з чим в цілях повного та правильного захисту порушених прав позивача суд, реалізуючи надані ч. 2 ст. 11 КАС України повноваження, вважає за необхідне визнати оскаржувані частини наказів протиправними та скасувати.

Щодо зобовязання Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії змінити підставу звільнення позивача з п.64 «є» (за порушення дисципліни) на п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

З аналізу даної норми вбачається, що для звільнення за власним бажанням працівник повинен подати письмову заяву.

Оскільки позивачем не надано письмової заяви про звільнення за власним бажанням, суд не має підстав для зміни формулювання звільнення позивача з п.64 «є» на п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З урахуванням вищевикладеного, суд для правильного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобовязати Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії переглянути підставу для звільнення ОСОБА_1 з урахуванням встановлених порушень п. 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

З урахуванням вищевикладеного, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до Луганського окружного адміністративного суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 102,40 грн. відповідно до квитанції № 6 від 17.11.2016, № 3 від 30.11.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про зобовязання змінити підстави звільнення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 3405 від 24.10.2014 Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії в частині звільнення за грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ігнорування вимог наказу МВС України від 22.02.2012 № 155, що виразилось у невиході на службу без поважних причин під час проведення АТО, ігнорування вимог керівництва щодо належного виконання службових обовязків лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого інспектора сектору охорони громадського порядку Краснолуцького міського відділу ГУМВС України у Луганській області за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії № 375 о/с від 04.11.2014 в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас ЗС України лейтенанта міліції ОСОБА_1 старшого інспектора сектору охорони громадського порядку Краснолуцького міського відділу ГУМВС України у Луганській області за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зобовязати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії переглянути підставу для звільнення ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп) на користь ОСОБА_1(реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса: Луганська область, м. Красний Луч, Мікрорайон 2АДРЕСА_1).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 21 березня 2017 року.

Суддя ОСОБА_2