Справа № 2а-2322/09/0870
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/857/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Кравцова О.В., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Державної інспекції України з контролю за цінами до державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про стягнення економічних санкцій, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

В квітні 2009 року Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області (правонаступником якої є Державна інспекція України з контролю за цінами; далі - Держінспекція) звернулася до суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» (далі - ДП «БМТП») про стягнення економічних санкцій в сумі 1454922,36 грн., застосованих до відповідача на підставі рішення №100 від 24 червня 2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначене вище рішення прийнято за наслідками перевірки ДП «БМТП» з питань правильності застосування тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів та зборів і плат за послуги у морських портах України за період з 1 червня 2007 року по 1 травня 2008 року. Оскільки застосовані за цим рішенням економічні санкції на загальну суму 1454922,36 грн. (в т.ч. 484974,12 грн. - сума завищення, 969948,24 грн. - штраф в розмірі 200% від суми порушення) відповідач у встановлений строк не сплатив, Держінспекція звернулася до суду про їх стягнення.

Постановою від 7 вересня 2015 року Запорізький окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Стягнув з державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» до Державного бюджету України суму необґрунтованої виручки у розмірі 484974,12 грн. та суму штрафу в розмірі 969948,24 грн.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 грудня 2015 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права просить скасувати їхні рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Прокурор у письмових запереченнях зазначив про те, що оскаржені судові рішення є законні і обґрунтовані, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що в травні 2008 року Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області провела планову перевірку ДП «БМТП», результати якої оформлено актом № 000476 від 23 травня 2008 року. За цим актом, під час перевірки було встановлено, що в період з 1 червня 2007 року по 1 травня 2008 року ДП «БМТП» отримало необґрунтовану виручку за оформлення приходу і відходу суден на суму 484974,12 грн. з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі 266883,93 грн. за вхід суден в порт та вихід з нього; 218090,18 грн. - за огляд суден), яку агентами або судновласниками сплачено у повному обсязі (у тому числі і за попередньою платою).

На підставі висновків акта № 000476 від 23 травня 2008 року Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області прийняла рішення № 100 від 24 червня 2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, за яким орган державного контролю за цінами, з посиланням на пункт 15 статті 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», статтю 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення», пункт 1.3 Інструкції про прядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, вирішив вилучити у ДП «БМТП» в дохід Державного бюджету України 1454922,36 грн. (з яких 484974,12 грн. - сума виявленого порушення; 969948,24 грн. - штраф). Зазначене рішення було направлено відповідачу для виконання у десятиденний термін.

У зв'язку з тим, що протягом встановленого терміну відповідач добровільно не виконав вимог Держінспекції, остання звернулася з цим позовом до суду.

Вже під час розгляду цієї справи в суді ДП «БМТП» оскаржив рішення № 100 від 24 червня 2008 року в судовому порядку, у зв'язку з чим провадження у справі було зупинено.

За наслідками розгляду адміністративної справи №2а-3014/0870 (щодо оскарження ДП «БМТП» рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області № 100 від 24 червня 2008 року) Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 11 вересня 2009 року (яку Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 7 червня 2011 року залишив без змін) в задоволенні позову відмовив.

Ухвалою від 15 січня 2014 року Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП «БМТП» на зазначені вище судові рішення.

Отже, правомірність рішення № 100 від 24 червня 2008 року про застосування до ДП «БМТП» економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін встановлено судовим рішенням в адміністративній справі, яке набрало законної сили. Відтак ця обставина, відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не потребує доказування. Зважаючи на це, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області № 100 від 24 червня 2008 року, на підставі якого позивач просить суд стягнути суму економічних санкцій, є чинним та обов'язковим до виконання, а доказів сплати економічних санкцій відповідач не надав, позовні вимоги є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції таку позицію суду першої інстанції повністю підтримав.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України висновки судів попередніх інстанцій вважає правильними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України від 3 грудня 1990 року № 507-ХІІ «Про ціни і ціноутворення» (чинного станом на дату виникнення спірних відносин; далі - Закон № 507-ХІІ) державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 14 Закону № 507-ХІІ вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

У справі, що розглядається, суди встановили, що позовні вимоги про стягнення з ДП «БМТП» економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 1454922,36 грн. ґрунтуються на рішенні № 100 від 24 серпня 2008 року. Беручи до уваги те, що правомірність цього рішення встановлено в судовому порядку і станом на дату розгляду цієї справи відповідач його не виконав, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Стосовно доводів відповідача, які він наводить при обґрунтуванні касаційної скарги, то вони по суті полягають у запереченні правомірності рішення № 100 від 24 серпня 2008 року, що не є предметом доказування в цій справі.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 223-224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Кравцов

Л.Л. Мороз