Справа № 641/448/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. Справа № 641/448/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2017р. по справі № 641/448/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років згідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобов'язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 08.12.2016 року, виходячи з розміру пенсії 90% від середнього розміру заробітної плати без обмеження її максимального розміру.

Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13.02.2017р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова про відмову у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років з 08.12.2016 року з розрахунку 90 відсотків від середнього розміру щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 07.12.2016 року №18-791, без обмеження її максимального розміру, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова судовий збір у розмірі 640,00 гривень на користь ОСОБА_1

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, просив розглядати справу за його відсутності.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, з 31.12.1997 року позивач працює в органах прокуратури Харківської області на різних прокурорсько-слідчих а саме: стажистом слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова, слідчим прокуратури Фрунзенського району м. Харкова, помічником прокурора Фрунзенського району м. Харкова, помічником прокурора Комінтернівського району м. Харкова, слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, старшим слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області, прокурором відділу нагляду за виконанням законів спеціальними підрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, прокуратури Харківської області, старшим помічником прокурора Московського району м. Харкова, прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, прокуратури Харківської області, прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, прокуратури Харківської області, заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів спеціальними підрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Харківської області, заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів спеціальними підрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією, прокуратури Харківської області, заступником начальника управління нагляду за додержанням законів спеціальними підрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією - начальником відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури Харківської області, слідчим з особливо-важливих справ слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області, старшим прокурором відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Харківської області, прокурором відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Харківської області, прокурором відділу ювенальної юстиції прокуратури Харківської області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1, заведеної 05.08.1991р.

Крім того, з 01.09.1993 року по 27.06.1998 (4 роки 9 місяців 27 днів) позивач навчався на денному факультеті №1 (слідчо-прокурорський) у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, де отримав повну вищу освіту , що підтверджується дипломом.

Згідно наданих доказів загальний стаж роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури України станом на дату звернення до відповідача (на 08.12.2016) становив 20 років 10 місяці 10 днів, в тому числі робота на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Харківської області - 18 років 11 місяців 9 днів та частина половини навчання на денному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого - 1 рік 11 місяців 1 день.

08.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із відповідною заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 13 грудня 2016 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» виходячи з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Не погодившись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку пенсії) управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 13.12.2016 р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років є неправомірним, а тому підлягає скасуванню. Крім того, дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 до Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розміру пенсії 90% від суми щомісячного заробітку та на проведення відповідних виплат, починаючи з 08.12. 2016 року.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, 08.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. № 1789-XII ( далі - Закон № 1789-XII ).

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що приписи ст.50-1 Закону № 1789-XII щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015р.

Судом апеляційної інстанції встановлено та визнається позивачем, що станом на 15.07.2015р. позивач не мав необхідного стажу роботи (20 років) , які відповідно до ст.50-1 Закону № 1789-XI надавали право на право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку .

На час звернення позивача до пенсійного органу правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності 15.07.2015р.

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Таким чином, для набуття права на пенсію за вислугу років станом на 08.12.2016 року, тобто, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, його стаж мав становити 23 роки , у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Згідно ч. 6 ст. 86 Закону №1697-VІІ до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органі в внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

З трудової книжки вбачається, що позивач з 31.12.1997 року працює в органах прокуратури Харківської області та з 04.01.2016р. обіймає посаду прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Харківської області, має загальний стаж роботи станом на 08.12.2016р. - 20 років 10 місяців 10 днів , з яких 18 років 11 місяців 9 днів на посадах в органах прокуратуру та 1 рік 11 місяців та 11 днів - навчання в вищому учбовому закладі. (а.с.25-27).

Відповідно до пункту 2 статті 86 Закону №1697-VІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Під час розгляду справи встановлено, що вислуга років позивача станом на 15.07.2015р. становила менше 20 років та станом на 08.12.2016 року становила 20 років 10 місяців 10 днів та є недостатньою для призначення йому пенсії за вислугу років ні за Законом № 1789-XI ні за Законом №1697-VІІ.

Отже, рішення відповідача від 13.12.2016 р. про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є правомірним.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на ст. 58 Конституції України, оскільки на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду по іншому унормовано право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог , а тому оскаржувана постанова через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Посилання позивача на наявність в апеляційній скарзі неточностей в зазначені прізвища позивача, та інших прізвищ, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, та є технічними описками при виготовленні апеляційної скарги.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставною для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судові витрати по справі не підлягають розподілу в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова задовольнити.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2017р. по справі № 641/448/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 24.03.2017 р.