Справа № 823/1853/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року справа № 823/1853/16

12 год. 18 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд колегіально у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

суддів: А.В. Каліновської, О.А. Рідзеля,

за участю:

секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача - Сіроштан О.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування зауважень,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі-відповідач) про визнання протиправними та скасування зауважень, викладених у пунктах 10.1., 10.2., 10.3. висновку державної експертизи землевпорядної документації від 01.06.2016 №412-16.

Позов мотивовано тим, що оскаржувані зауваження не відповідають вимогами чинного законодавства, встановлених стандартів, норм і правил, оскільки не містять конкретних вимог щодо усунення порушень та не є об'єктивними. Тому просив задовольнити позов.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що оскаржувані висновки прийняті за наслідками виявлених експертизою недоліків землевпорядної документації. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі, надавши їм оцінку з точки зору достовірності, належності, допустимості та повноти, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на підставі договору від 24.12.2015 №766 ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення позивача розроблено проект землеустрою щодо відведення сільськогосподарського призначення, площею 8,0000га гр. ОСОБА_1 для городництва в оренду із земель державної власності, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

З метою проведення державної експертизи вищевказаного проекту та землевпорядної документації листом від 28.04.2016 №338 ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» звернувся до відповідача.

За наслідками державної експертизи землевпорядної документації відповідач склав висновок від 01.06.2016 №412-16 (далі - висновки) відповідно до п.11 якого вищенаведений проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та повертається на доопрацювання.

У п.10 цих висновків викладені пропозиції до землевпорядної документації.

Зокрема, відповідно до підп.1 п.10 висновків кадастровий план привести у відповідність до ст.34 Закону України «Про державний земельний кадастр»; уточнити межі суміжних землевласників (землекористувачів) та погодити з ними межі відповідно до вимог ст.198 Земельного кодексу України.

Згідно з підп.2 п.10 висновків обґрунтувати можливість використання запроектованої до відведення земельної ділянки для цілей зазначених проектом землеустрою та надати відомості щодо забезпечення земельними ділянками для зазначених потреб (городництва) працівників соціальної сфери, що проживають у сільській місцевості, а також громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та евакуйовані із зон відчуження, переселенці із зони безумовного або гарантованого добровільного відселення, які проживають у сільській місцевості відповідно до розділу 9 п.4 Прикінцевих положень Земельного кодексу України.

Відповідно до підп.3 п.10 привести матеріали проекту у відповідність до постанови КМУ від 17.10.2012 №1051.

Надаючи оцінку оскаржуваним висновкам, суд врахував, що правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначає Закон України "Про державну експертизу землевпорядної документації" від 17.06.2004 №1808-IV (залі - Закон №1808-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону №1808-IV державна експертиза землевпорядної документації - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Об'єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру (стаття 6 вказаного Закону).

Статтею 11 Закону №1808-IV визначено, що добровільна державна експертиза проводиться за ініціативою замовника або розробника об'єкта експертизи щодо об'єктів, які не підлягають обов'язковій державній експертизі.

Ст.32 Закону №1808-IV передбачено, що державна експертиза проводиться шляхом розгляду документації та матеріалів, а за необхідності - шляхом проведення обстежень у натурі (на місцевості).

При проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються:

питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень;

відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства;

еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативного впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Згідно з частинами 1,2 статті 35 вказаного Закону результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Організаційні засади і вимоги щодо організації та проведення державної експертизи землевпорядної документації, ведення звітності у цій сфері визначає затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 №391 Методика проведення державної експертизи землевпорядної документації (далі - Методика №391).

У відповідності до п.3.4.2. Методики №391 при проведенні державної експертизи землевпорядної документації визначаються:

відповідність змісту документації вимогам законодавства України, встановленим стандартам, нормам і правилам, рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо раціонального використання і охорони земель, умов і порядку їх забудови, охорони навколишнього природного середовища, санітарно-епідеміологічного благополуччя населення, збереження культурної спадщини;

відповідність змісту документації вимогам завдань на її розроблення та вимогам передпроектної документації;

запропоновані землевпорядною документацією рішення щодо рекультивації порушених земель, поліпшення малопродуктивних угідь, оцінки земель тощо;

еколого-економічна ефективність передбачених заходів щодо запобігання їх впливу на земельні угіддя за межами ділянки, охорони агроландшафтів;

відповідність вимогам законодавства умов щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок у разі проведення вибіркової та добровільної державної експертизи робочих проектів землеустрою, передбачених підпунктом "з" частини другої статті 25 Закону України "Про землеустрій".

Згідно з положеннями пункту 3.5 Методики №391 на заключній стадії проведення державної експертизи узагальнюються результати експертних досліджень, готується висновок державної експертизи щодо доцільності затвердження землевпорядної документації.

Висновок державної експертизи землевпорядної документації оформляється за типовою формою, встановленою Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 18 Закону №1808-IV.

Підготовлені висновки державної експертизи повинні зводитись до трьох можливих варіантів:

землевпорядна документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується (у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок);

землевпорядна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання;

землевпорядна документація, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

Оцінка землевпорядної документації у висновках державної експертизи (за одним із вказаних варіантів) є обов'язковою.

Під час вирішення спору суд врахував, що відповідно до підп.1 п.10 висновків відповідач вказав на необхідність погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами.

Так, ст.34 Закону України від 07.07.2011 №3613-VI «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613-VI) визначає вимоги до кадастрового плану земельної ділянки, який відповідно до ст.50 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» є невід'ємною складовою проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Ч.1 ст.34 Закону №3613-VI встановлено, що на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

З аналізу Глави 34 Земельного кодексу України «Державний земельний кадастр» вбачається, що складовою земельного кадастру є комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок (кадастрові зйомки).

Відповідно до ч.2 ст.198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Отже, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами є обов'язковою частиною формування кадастрового плану земельної ділянки та, у свою чергу, проекту землеустрою.

Разом з тим, в порушення наведених норм наданий відповідачу для експертизи проект землеустрою не містив погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами.

Щодо підп.2 п.10 висновків відповідач вказав на необхідність обґрунтувати можливість використання запроектованої до відведення земельної ділянки для цілей городництва та надати інформацію щодо забезпечення земельними ділянками для городництва працівників соціальної сфери, що проживають у сільській місцевості, а також громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та евакуйовані із зон відчуження, переселенці із зони безумовного або гарантованого добровільного відселення.

Суд врахував, що п.4 Розділу 9 «Прикінцеві положення» Земельного кодексу України зобов'язує Кабінет Міністрів України у шестимісячний строк після опублікування цього Кодексу вжити заходів щодо забезпечення потреб вчителів, лікарів, інших працівників соціальної сфери, що проживають у сільській місцевості, а також громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та евакуйовані із зони відчуження, переселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, які проживають у сільській місцевості, у земельних ділянках для ведення особистого селянського господарства і садівництва у межах норм безплатної приватизації, а також для городництва і сінокосіння за рахунок земель запасу та резервного фонду.

Ст.5 Земельного кодексу України встановлені принципи земельного законодавства, серед яких принцип забезпечення раціонального використання земель.

П.3.4.2. Методики №391 визначено, що при проведенні державної експертизи землевпорядної документації визначаються, зокрема, відповідність змісту документації встановленим стандартам, нормам і правилам, рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо раціонального використання і охорони земель.

Разом з тим, наданий для експертизи проект землеустрою не містить обґрунтування необхідності отримання позивачем земельної ділянки, площею 8 га для ведення саме городництва, оскільки такий спосіб земле використання передбачає задоволення власних потреб сільськогосподарською продукцією та виключає комерційне використання земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що передача позивачу земельної ділянки, площею 8га в оренду для ведення городництва без обґрунтування отримання такої значної площі та відсутності інформації щодо забезпечення земельними ділянками вчителів, лікарів, інших працівників соціальної сфери, що проживають на території с.Блозір'я, суперечить раціональному використанню землі.

Стосовно підп.3 п.10 висновків, суд врахував, що згідно з письмовими поясненнями відповідача позивач порушив процедуру реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі.

Так, п.107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі - Порядок №1051), визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Відповідно до п.110 Порядку №1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ.

Разом з тим, в порушення наведених норм реєстрація земельної ділянки у державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера (НОМЕР_5) була проведена без отримання позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації.

Крім того, згідно з даними листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вищевказана земельна ділянка поділена на ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Для вирішення спору суд врахував обов'язок державних органів, їх посадових та службових осіб згідно з абзацом другим ст.19 Конституції України діяти виключено в межах, порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає критерії, яким повинні відповідати рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. За цими критеріями суд перевіряє, у тому числі їх законність (легітимність).

Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Врахувавши встановлені обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржувані пункти висновків є обґрунтованими, в тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування зауважень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладених у пунктах 10.1., 10.2., 10.3. висновку державної експертизи землевпорядної документації від 01.06.2016 №412-16 - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Головуючий суддя В.П. Тимошенко

Суддя А.В. Каліновська

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст постанови виготовлений 23.03.2017