Справа № 243/9725/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ільяшевич О.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року справа №243/9725/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Василенко Л.А.

Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2017 року у справі № 243/9725/16-а за позовом ОСОБА_3 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності щодо невиплати пенсії протиправною та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком починаючи з 01 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Слов'янське ОУПФУ) із вимогами про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії та зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше позивачем (ПАТ Ощадбанк), окрім цього просила суд звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць - 2 379,71 грн. (арк. справи 1-7).

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2017 року вказаний адміністративний позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року та зобов'язано відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з 01 березня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше позивачем (акціонерне товариство Ощадбанк), допущено негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії позивачу в межах суми стягнення за один місяць - 2 379 (дві тисячі триста сімдесят дев'ять) грн. 71 коп. (арк. справи 44-52).

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) звернувся до суд апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в доводах якої зазначив, що у лютому 2016 року до управління від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов лист від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 разом з інформацією, що надана Службою безпеки України для опрацювання «відповідно наданого списку за результатами проведеної роботи пенсійні виплати громадянам призупинені до з'ясування». На підставі викладеного управління вважає, що правомірно призупинило виплату позивачу пенсії з 01 березня 2016 року до з'ясування обставин, тобто до особистого звернення до управління та надання позивачем відповідних документів. На підставі викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 54-57).

Позивач та відповідач до судового засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та не є спірним між сторонами, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) є пенсіонером, перебуває на обліку в Слов'янському об'єднаному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 (арк. справи 11), відповідно до довідки від 19 листопада 2014 року № НОМЕР_1 позивача взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: АДРЕСА_1

З довідки від 16 листопада 2016 року, наданої Слов'янським об'єднаним управлінням ПФУ в Донецькій області вбачається, що пенсія не виплачується позивачу з березня 2016 року, останній раз пенсія була нарахована у лютому 2016 року у розмірі 2 379 грн. 71 коп. (арк. справи 12).

Таким чином спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року з посиланням на лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана Службою безпеки України в розумінні обов'язкових виплат, передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та як наслідок, наявність підстав для поновлення, нарахування та виплати пенсії позивачу.

З приводу викладеного колегія суддів звертає увагу, що право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених частиною 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено.

Як вказувалось судом вище, підставою для припинення виплати позивачу пенсії стали посилання відповідача на лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана Службою безпеки України для опрацювання, які мають роз'яснювальний характер, не є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, а отже не є випадком і належною підставою для припинення виплат, передбачених частиною 1 статті 47 Закону № 1058-IV в рамках статті 49 вказаного Закону.

До того ж відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 Конституції України).

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками постанови суду першої інстанції, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2017 року у справі № 243/9725/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2017 року у справі № 243/9725/16-а, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

А.В. Гайдар