Справа № 822/746/16
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/746/16

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

16 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту захисту економіки Національної поліції України та Національної поліції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України, центральної атестаційної комісії № 4 Національної поліції України, центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, третя особа на стороні відповідача Хмельницька обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання незаконниими, скасування рішень і наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України, центральної атестаційної комісії № 4 Національної поліції України, центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, третя особа на стороні відповідача Хмельницька обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення центральної атестаційної комісії №4, викладене у формі висновку про невідповідність займаній посаді та звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом від 08.02.2016 року;

-визнати протиправним та скасувати рішення центральної апеляційної атестаційної комісії, викладене у формі висновку про відхилення скарги ОСОБА_2, оформлене протоколом від 19.02.2016 року; визнати протиправним та скасувати наказ голови Національної поліції України від 21 березня 2016 року №177 о/с "По особовому складу" в частині звільнення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 зі служби в поліції на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність);

-поновити ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

-зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.03.2016 року по день прийняття рішення у справі.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачами, Департаментом захисту економіки Національної поліції України та Національною поліцією України, подано апеляційні скарги, в яких, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач під час судового засідання заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні вчасно та належним чином, що підтверджується маетріалами справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з серпня 2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах.

Наказом Національної поліції України від 11 листопада 2015 року №156 о/с "По особовому складу Департаменту захисту економіки" ОСОБА_2 прийнятий на службу в Національну поліцію України як такий, що прибув з Міністерства Внутрішніх Справ України, на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання майора поліції.

Згідно з наказом Національної поліції України від 20.11.2015 № 210 о/с "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві", з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, створено центральну атестаційну комісію, якій наказано провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 14.01.2016 року № 23 о/с в Національній поліції України створено центральну атестаційну комісію № 4 та затверджено її персональний склад.

Позивача було включено до списку працівників, які зареєстровані для проходження атестування в Управлінні захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

26.01.2016 року начальником відділу управління захисту економіки в Хмельницькій області ДЗЕ Національної поліції України складено атестаційний лист на ОСОБА_2, зі змісту встановлено, що позивач за період проходження служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді зарекомендував себе з позитивної сторони, до виконання службових завдань ставиться сумлінно, добре знає чинне законодавство та нормативні акти, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ, Національної поліції України, Управління захисту економіки в цілому.

Згідно даних атестаційного листа, позивач під час атестації особового складу отримав такі результати: 1) тестування загальних навичок - 42 бали із 60; 2) професійне тестування - 33 бали із 60.

04.02.2016 року центральною атестаційною комісією №4 за результатами проведення співбесіди прийнято рішення про направлення позивача на проходження поліграфу, про що свідчить протокол ОП № 15.00002475.0017266.(т. 2 а.с. 143).

08.02.2016 року центральна атестаційна комісія №4 розглянула: декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел, провела співбесіду з позивачем і прийняла рішення, що позивач: "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", про що свідчить протокол ОП№ 15.00003041.0017266.

Позивач, не погоджуючись з рішенням центральної атестаційної комісії № 4, оскаржив рішення до центральної апеляційної атестаційної комісії.

Відповідно до протоколу від 19.02.2016 року центральна апеляційна атестаційна комісія за результатом розгляду матеріалів атестації та співбесіди, відхилила скаргу ОСОБА_2., на підставі того, що: "відсутня мотивація і розуміння суті реформи. Про результати роботи розповідав не внятно, що вказує на відсутність її реальних результатів. Є підозра, що на комісію з'явився після похмілля, про що свідчить зовнішній вигляд кандидата".

Наказом голови Національної поліції України від 21 березня 2016 року №177 о/с "По особовому складу" ОСОБА_2 з 21.03.2016 року звільнено зі служби в поліції на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність). Підстави: висновки атестаційної комісії від 08.02.2016 року та центральної апеляційної атестаційної комісії від 19.02.2016 року.

Вважаючи зазначені дії та рішення відповідачів незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських була затвердженої 17 листопада 2015 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 , прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційних скарг, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом №580-VIІI, який набув чинності 07.11.2015.

Пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII встановлено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Статтею 58 Закону № 580-VIІI визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті вказано, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, вказані підстави для проведення атестування є вичерпними.

При цьому, кожна із зазначених обставин повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, має бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як неналежне виконання службових обов'язків, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Тому, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону № 580-VІІІ

Крім того, згідно ч. 5 ст. 57 Закону № 580-VIII порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі Інструкція №1465).

Рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами (пункт 4 розділу 1 Інструкції № 1465).

Тому, посилання відповідачів на те, що позивач дав згоду на проведення його атестації і не оскаржував накази з цього приводу та добровільно пройшов атестацію, не є підставами для призначення атестування Національної поліції України, оскільки прийняття рішення про проведення атестування поліцейських належить до виключної компетенції керівника органу поліції, який призначає їх на посади.

Вказане підтверджує те, що підстави для атестування позивача, переведеного на службу в поліцію відповідно до пункту 9 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 580-VIII, на підставі наказу від 20.11.2015 № 210 відсутні, тому дії відповідача щодо проведення його атестування є протиправними.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

Згідно з п. 8 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17 листопада 2015 року, в атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Колегія суддів звертає увагу, що атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, оскільки безпосередній керівник позивача характеризує його виключно позитивно.

Відповідно до п.п. 15, 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Колегія суддів зазначає, що протокол засідання центральної атестаційної комісії №4 та висновок не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача.

Крім того, згідно з висновком безпосереднього керівника - начальника управління захисту економіки в Хмельницькій області ДЗЕ НП України підполковника поліції О.П. Федоровича (розділ II атестаційного листа) - ОСОБА_2 займаній посаді відповідає.

Як випливає з наведеного вище змісту атестаційного листа, позивач був охарактеризований позитивно, в тому числі в частині його ділових та особистих якостей, при цьому, атестаційною комісією характеристика, наведена в атестаційному листі, не була спростована належними та допустимими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок атестаційної комісії про те, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на матеріалах, передбачених Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465, у зазначених рішеннях атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційних комісій не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що з наведених підстав висновок центральної атестаційної комісії №4 є необґрунтованими та не може бути покладений в основу прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції, що водночас було вірно встановлено судом першої інстанції, а тому проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

За таких обставин всі послідуючі дії щодо позивача - проведення атестації, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог ст.57 Закону України №580-VІІІ.

З урахуванням того, що проведення Національною поліцією України атестації ОСОБА_2 та прийняття висновку є протиправним, відповідно наказ про звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Хмельницькій області ОСОБА_2 від 21.03.2016 року № 177 о/с за наслідками атестації також підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення центральної апестаційної комісії №4, рішення центральної апеляційної атестаційної комісії, а також визнання протиправним та скасування наказу голови Національної поліції України від 21 березня 2016 року №177 о/с в частині звільнення ОСОБА_2

Однак, суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині поновлення позивача на на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Хмельницькій області з 21 березня 2016 року та стягнення на користь ОСОБА_2 грошового забезпечння за час вимушеного прогулу з 21.03.2016 року по 01.11.2016 року, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з наказом Національної поліції України №177 о/с від 21.03.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції з 21.03.2016 року, тобто останнім днем служби є 21.03.2016 року, що також підтверджується розрахунком грошового забезпечення ОСОБА_2, наданого Департаментом захисту економіки Національної поліції України.

Таким чином, в силу ст.235 КЗпП України, позивач підлягає поновленню на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 22.03.2016 року, а отже судом першої інстанції помилково поновлено ОСОБА_2 з 21.03.2016 року.

Крім того, згідно ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

В матеріалах справи міститься довідка про доходи №781 від 31.10.2016 року філії «Рідний край» ПАТ «Зернопродук МХП», зі змісту якої встановлено, що з 29.03.2016 року по 31.10.2016 року ОСОБА_2 працював на посаді заступника начальника служби безпеки філії «Рідний край» ПАТ «Зернопродук МХП» та отримав заробітну плату за вказаний період у розмірі 46 757,06 грн.

Судом апеляційної інстанції також досліджено розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 22.03.2016 року по 31.10.2016 року, наданий Департаментом захисту економіки Національної поліції України, з якого встановлено, що за вказаний період позивачу розраховано грошове забезпечення у розмірі 44 740,97 грн.

Таким чином, з врахуванням п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовну вимогу про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки в матеріалах справи містяться докази працевлаштування позивача на час вимушеного прогулу та отримання заробітної плати в розмірі, який перевищує грошове забезпечення за посадою в органах Національної поліції України, у зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта - Національної поліції України про пропущення позивачем строків звернення до суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновки центральної атестаційної комісії № 4 Національної поліції України та центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України не є рішенням про звільнення позивача із займаної посади. Атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов'язковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

З наказу Національної поліції України про звільнення позивача №177 о/с вбачається, що підставою звільнення ОСОБА_2 зазначено висновки атестаційної комісії від 08.02.2016 року та центральної апеляційної атестаційної комісії від 19.02.2016 року.

З матеріалів справи встановлено, що з висновком центральної атестаційної комісії № 4 Національної поліції України позивач був ознайомлений 11 лютого 2016 року, і в подальшому звернувся зі скаргою до центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, яка своїм рішенням відхилила скаргу ОСОБА_2 Однак, мотиви прийняття такого рішення не відомі, оскільки висновок центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України про відхилення скарги позивачу не вручався та в матеріалах справи відсутні докази щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про вказане рішення.

Оскільки наказ про звільнення позивача №177 о/с виданий 21.03.2016 року, а позов позивачем поданий до Хмельницького окружного адміністративного суду 18.04.2016 року, колегія суддів приходить до висновку, що настання несприятливих наслідків для позивача у вигляді звільнення настали саме з 21.03.2016 року, тобто з прийняттям наказу №177 о/с, а отже позивачем не порушено строки звернення до суду.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для часткового скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Департаменту захисту економіки Національної поліції України та Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року скасувати в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 21 березня 2016 року та зобов'язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою поновити ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 22 березня 2016 року.

В задоволенні позову про зобов'язання Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.03.2016 року по 01.11.2016 року включно, з відрахуванням отриманої ОСОБА_2 заробітної плати у ПАТ "Зернопродукт МХП" за період з 29.03.2016 по 01.11.2016 відмовити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 березня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.