Справа № 204/7790/2016-а(2-а/204/228/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2017 рокусправа № 204/7790/2016-а(2-а/204/228/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії-,

в с т а н о в и В:

30.11.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, де посилаючись на те, що з 15.01.2003 р. є пенсіонером МВС України та одержував пенсію за вислугу років, а після досягнення 60 - річного віку 13.10.2016 р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Але відповідач перевів позивача на пенсію за віком, де врахував показник заробітної плати, який враховувався при призначенні попереднього виду пенсії. Оскільки не погоджується з рішеннями відповідача звернувся до суду, де просить визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування для розрахунку пенсії позивача за віком показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн; скасувати розпорядження відповідача від 25.10.2016 р. про призначення пенсії позивачу за віком в розмірі 4 136,28 грен; зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до заяви від 13.10.2016 р. з використанням для розрахунку показників середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією: 2013,2014,2015 роки з 13.10.2016 р., прийнявши нове рішення та виплатити позивачу разово різницю між одержуваною сумою пенсії з 13.10.2016 р. та пенсією, що буде призначена за новим рішенням.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2017 р. адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2017 р., відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу, позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини по справі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, в зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи з 2003 р. позивач перебував на обліку Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

13.10.2016 р., в зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після чого відповідачем було переведено позивача на підставі вищезазначеної заяви на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та для обчислення розміру вказаної пенсії позивача було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

07.11.2016 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив повідомити, чому при призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення розміру вказаної пенсії позивача було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Листом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську № Т-89/01/09 від 14.11.2016, позивачу повідомлено про правильність здійснення розрахунку пенсії за віком.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку за заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, де суд вказав, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, позивачу у 2003 році було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова