Справа № 805/5031/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 р. Справа № 805/5031/16-а

час прийняття постанови: 16 година 15 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., суддів Кірієнка В.О., Галатіної О.О. за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - Нечепоренко Н.М.;

відповідача - Котлярова Л.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВО «Спецтранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу на суму 156, 6 євро,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВО «Спецтранс» звернулось до суду з позовом до Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Донецькій області про скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу на суму 156, 6 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 21.10.2016 року належний йому автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом FEBER, реєстраційний номер НОМЕР_6, на 80-му кілометрі автодороги Добропілля - Лиман було зупинено інспектором відділу УПД ГУНП в Донецькій області та направлено на проходження габаритно-вагового контролю до розташованого в тому ж місці пересувного пункту габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю відповідачем складно акт № 20004 від 21.10.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку від 21.10.2016 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в яких зазначено про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів з зазначенням фактичної повної маси 56.2 т. при нормативно допустимій 40 т.

На підставі даного акту відповідачем складено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, яким визначено до сплати 156, 6 євро за проїзд з перевищенням нормативних вагових параметрів, який позивач просить скасувати у повному обсязі.

Позивач вважає, що під час проведення відповідного контролю відповідачем були допущені численні порушення, зважування здійснювалось несправним пересувним пунктом вагового та габаритного контролю за відсутності його сертифікації та проходження ним перевірки у встановленому порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши про те, що пересувний пункт вагового та габаритного контролю пройшов сертифікацію та перевірку у встановленому порядку та звернув увагу суду на обставини викладені в довідці та акті про результати здійснення габаритно-вагового контролю та на відсутність будь - який заперечень щодо зважування з боку водія транспортного засобу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та встановив наступне.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ТОВ «ВО «Спецтранс» є власником автомобілю НОМЕР_5, 2004 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу самоскид НОМЕР_4, 2006 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6.

Відповідно до графіку проведення роботи пересувного пункту вагового та габаритного контролю в Донецькій області на жовтень 2016 року, погодженого начальником Служби автомобільних доріг у Донецькій області, начальником Управління Служби безпеки України у Донецькій області, т.в.о. начальника відділу УПД ГУНП у Донецькій області, начальником відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, направлення на перевірку 21.10.2016 року співробітникам створеної робочої групи проведено комплексну рейдову перевірку, зокрема, А/Д Добропілля - Красний Лиман, км. 80 «Рай Городок» щодо додержання вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

21.10.2016 року посадовою особою Укртрансбезпеки габаритно - вагового контролю ОСОБА_4 складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в якій зазначено результати вагового контролю автомобілю НОМЕР_5, 2004 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу самоскид НОМЕР_4, 2006 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6. Так, згідно даної довідки навантаження на осі складає: 1) 7,2тн.; 2) 16,7тн; 3) 11,0тн; 4) 10,75тн; 5) 10,55тн; повна маса транспортного засобу - 56 200 кг.

Вказані обставини також підтверджуються відповідним чеком вагів пересувних автомобільних від 21.10.16 р. 13:05.

Відповідно до акту АПВ № 20004 від 21.10.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області в особі головного спеціаліста відділу державного контролю Зайцева М.С. на 80 км. а/д Добропілля - Красний Лиман проведено габаритно-ваговий контроль автомобілю НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_6.

Актом АПВ № 20004 від 21.10.2016 року, складеним посадовими особами відповідача, на 80 км а/д Добропілля - Красний Лиман зафіксовано порушення, зокрема, перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів з зазначенням фактичної повної маси 56.2 т. при нормативно допустимій 40 т.

Жодних заперечення на зазначений акт водій ОСОБА_5 не надав.

В якості додатку до акту АПВ № 20004 від 21.10.2016 року головним спеціалістом відділу державного контролю ОСОБА_4 складено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, відповідно до якого ТОВ «ВО «Спецтранс» нараховано до сплати 156,6 євро (2,61 * 5 * 12).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок №1567).

Так, п. 2 даного Порядку встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно п. 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі)

Планові, позапланові та рейдові перевірки можуть проводитися із залученням спеціалістів органів внутрішніх справ і науково-дослідних установ (за погодженням з їх керівниками) з питань, що належать до їх компетенції.

У відповідності до п. 12 вказаного Порядку рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

Пунктом 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода).

За приписами п. 16 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансінспекція", та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 19 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Згідно п. 21 даного Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Пунктом 36 Порядку №1567 передбачено, що посадові особи мають право, зокрема, проводити перевірку транспортного засобу, у тому числі з його зупиненням, згідно із направленням на перевірку.

Відповідно до п. 40 Порядку №1567 уповноважена особа суб'єкта господарювання, водій мають право, зокрема, ознайомитися з актом, підписати або відмовитися від його підписання; надати свої пояснення та зауваження щодо змісту акта.

Згідно п. 41 Порядку №1567 уповноважена особа суб'єкта господарювання зобов'язана створити умови для проведення перевірки та надати необхідні документи.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 (далі - Порядок №879).

Згідно пп. 9 п. 2 Порядку №879 пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками;

Відповідно до п. 11 Порядку №879 режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами п. 13 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на порушення відповідачем приписів Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства

інфраструктури України від 28.07.2016 року №255 (далі - Вимоги №255).

Відповідно до п. 8 Вимог №255 вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Згідно п. 9 Вимог №255 вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

На вимогу суду відповідачем надано сертифікат № UA-MI/1-2195-2007 від 21 листопада 2007 року про затвердження типу засобів вимірювальної техніки та руководство по експлуатації вагів пересувних автомобільних, у яких зазначено, відомості про результати періодичної перевірки вагів, які пройшли перевірки 11.07.2016 року.

Отже, відповідачем підтверджено відповідність зважувального комплексу вимогам вказаних нормативно - правових актів.

Крім того, суд зазначає, що згідно п. 15 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

За приписами п. 20 даного Порядку за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 18 Порядку №879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Пунктом 21 Порядку №879 встановлено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до п. 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Також, суд зазначає, що відповідно пунктом 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 року №1007/1207, визначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів;

3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422;

4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1);

5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2);

8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3);

9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що в Додатку 1 до вказаного Порядку наведено встановлений зразок оформлення довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка складається посадовими особами Укртрансінспекції.

Крім того, п. 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422, передбачено, що у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Суд зазначає, що додатком 3 до вказаного Порядку наведено встановлений зразок оформлення Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

З аналізу вищенаведених норм видно, що при складенні акту АПВ № 20004 від 21.10.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки від 21.10.2016 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, яким позивачу визначено до сплати 156, 60 євро за проїзд з перевищенням вагових параметрів, посадова особа відповідача - головний спеціаліст Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Донецькій області ОСОБА_4 діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених діючим законодавством.

Щодо тверджень позивача про неправомірність визначення саме йому до сплати 156,6 євро в розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 року №363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, з аналізу наведеної норми вбачається, що товарно-транспортна накладна не є підставою для визначення особи перевізником, а використовується виключно для обліку товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, та підтвердження факту їх перевезення.

Позивачем надана суду товарно - транспортну накладну № 211016 від 21.10.2016 року, відповідно до, якої транспортний засіб позивача НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричеп НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_6, прямував з пункта навантаження м. Лиман (Донецька область) до м. Покровськ (Донецька область) з вантажем - пісок масою брутто 21 т. 800 кг.

Проте, суд зазначає, що вказана вага спростовується за наявності відповідних результатів зважування вищевказаного автомобіля, проведеним уповноваженими особами у встановленому порядку, яким встановлено, що фактична вага вантажу складала 56.2 т. при нормативно допустимій 40 т.

Жодних заперечень на вищевказані акт чи довідку щодо ваги вантажу водій ОСОБА_5 не надав.

Також, суд зазначає, що за правилами частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Суд зазначає, що при здійсненні своїх повноважень в частині складання розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, яким позивачу визначено до сплати 156,6 євро за проїзд з перевищенням вагових параметрів, відповідач обмежився лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку.

За таких обставин вищезазначений розрахунок, як і дії відповідача щодо його складання та складання акту № 20004 від 21.10.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки від 21.10.2016 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю не порушують прав, обов'язків чи інтересів позивача, а є реалізацією відповідачами своїх владних управлінських функцій на виконання вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач ув спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВО «Спецтранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу на суму 156, 6 євро, не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВО «Спецтранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу на суму 156, 6 євро - відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 06 березня 2017 року.

Постанову складено у повному обсязі 13 березня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Бабіч С.І.

Судді Галатіна О.О. Кірієнко В.О.