Справа № 334/3452/16-а(2-а/334/190/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2017 року справа № 334/3452/16-а(2-а/334/190/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2016 р. в справі № 334/3452/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ) про визнання неправомірними дій з відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-313 від 25.04.2016 р., зобов'язання здійснити з 01.01.2016 р. перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-13 вих.16 від 25.04.2016 р.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2016 р. позов задоволено частково, визнано протиправними дії УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01.05.2016 р. перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90% від заробітної плати з усіма додатковими виплатами, без обмеження максимального розміру пенсії; зобов'язано УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.05.2016 р. в розмірі 90% від заробітної плати з усіма додатковими виплатами, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зазначених у довідці прокуратури Запорізької області від 25.04.2016 р. № 18-313 вих-16, без обмеження максимального розміру пенсії, та здійснити ОСОБА_1 виплату різниці між розміром перерахованої з 01.05.2016 р. пенсії та фактично виплаченим йому розміром пенсії; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин пункт 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який регламентував можливості перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати та перерахунку пенсії на день звільнення з роботи викладено у новій редакції, якою визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким умови та порядок не визначався, то відсутні підстави для перерахунку пенсії. Крім того, у зв'язку з набранням чинності Законом України № 213, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» не призначаються та не перераховуються.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 13.12.2006 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

12.05.2016 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного заробітку у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013. Листом УПФУ № 133/Р-1 від 20.05.2016 р. відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02.03.2015 р. та у зв'язку з тим, що з 15.07.2015 р. набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 р., з яким втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., крім частини 3, 4, 6, 11 ст. 50-1. Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 р. умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, на теперішній час порядок перерахунку призначених пенсій не визначено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, а тому внесені Законами зміни до статті, що регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Крім того, судом зазначено, що процедура призначення і перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Внесені зміни до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та відмова позивачу в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", є, на думку суду першої інстанції, необґрунтованими, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 13.12.2006 р. отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (далі - Закону № 1789-ХІІ). 12.05.2016 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в розмірі 90% від суми місячного заробітку у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 та на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 25.04.2016 р. № 18-313 вих.-16. Листом УПФУ № 133/Р-1 від 20.05.2016 р. відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначались статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 р., до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни.

До внесення відповідних змін в ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Після внесення змін, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», яка діє з 01.01.2015 р.

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 р., де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість, Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався.

З огляду на те, що позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії 04.05.2016 р., а редакція Закону України «Про прокуратуру» на цей час не містила норми, яка б передбачала такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, то позовні вимоги, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на законі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України «Про прокуратуру». Отже, сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії.

Зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

Крім іншого, право на пенсію позивачем реалізовано у 2006 році. Нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення, що не є спірним. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, судова колегія зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу у зв'язку із зміною місячного заробітку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції зазначені обставини не прийнято до уваги, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2016 р. в справі № 334/3452/16-а задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2016 р. в справі № 334/3452/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 334/3452/16-а нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко