Справа № 658/316/17
Суддя: Батовріна І. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 658/316/17
(провадження № 2-а/658/14/17 )
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі

головуючої судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Берднікової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Каховки Херсонської області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВиОДДЗ у м.Львів ДПП Пристай Тараса Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 06.01.2017 відповідачем Пристай Т.В. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром - 255 гривень за те, що він, керуючи транспортним засобом BMW 730 д.н. НОМЕР_1 на автомобільній дорозі Київ-Чоп перетнув дорожню розмітку 1.1. ( вузька суцільна лінія). Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою. Просив скасувати вказану постанову..

В судове засідання позивач не з»явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, на заявлених вимогах наполягав.

Відповідач в судове засідання не з»явився потворно, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2017 на автомобільній дорозі Київ-Чоп 517км. інспектором ВиОДДЗ у м.Львів Пристай Т.В. було винесено відносно позивача постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

З даної постанови вбачається, що позивач 06.01.2017 о 16.20год., керуючи транспортним засобом БМВ 730 д.н. НОМЕР_1 на автомобільній дорозі Київ-Чоп 516км. Перетнув дорожню розмітку 1.1 ПДР України.

Не погоджуючись з діями відповідача та складеною ним постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція № 1395), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Як встановлено судом, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з допущеним правопорушенням.

Таким чином, суд вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 541533 від 06.01.2017, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Також, слід зазначити, що за змістом ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що інспектором було неуважно складено оскаржувану постанову, оскільки у ній відсутній запис про точне місце вчиненого правопорушення ( км.автодороги, наближеність до населеного пункту тощо), та запис про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та необґрунтованою постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №541533 від 06.01.2017.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Керуючись ст. ст. 11,41, 71, 86, 160-163, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протипранивними дії інспектора ВиОДДЗ 4-го батальйону УПП у м.Львів ДПП Пристай Тараса Віталійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 06.01.2017 та складання постанови АР №541533.

Скасувати постанову серії АР № 541533 у справі про адміністративне правопорушення від 06.01.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області на протязі десяти днів з дня отримання постанови у повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: І. Г. Батовріна