Справа № 807/619/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року № 876/9219/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У травні 2016 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС України у Закарпатській області, в якому просив: 1) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС України у Закарпатській області від 15.04.2016 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 265389 грн., а саме: 176926 грн. сума завищеного бюджетного відшкодування та 88463 грн. штрафних (фінансових) санкцій; 2) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС України у Закарпатській області від 15.04.2016 року № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 110481 грн..

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції головного Управління державної фіскальної служби України у Закарпатській області № від 15 квітня 2016 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції головного Управління державної фіскальної служби України у Закарпатській області №002291302 від 15 квітня 2016 року.

З цією постановою суду першої інстанції від 10.10.2016 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що якщо допуск до проведення перевірки відбувся, у подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства. У зв'язку з тим, що позивач не надав документи, які б підтверджували показник податкової декларації щодо визначеного розміру бюджетного відшкодування, така сума є непідтвердженою документально, достовірність такої не може бути підтверджена за результатами документальної перевірки, а відтак задекларована до бюджетного відшкодування сума не підлягає бюджетному відшкодуванню. Крім цього, вказує апелянт, що встановлений п.201 ст.201 ПК України п'ятнадцятиденний строк є присічним і законодавством не передбачено реєстрацію розрахунків коригувань до податкових накладних після його спливу. Відповідно, не зареєстровані у встановлений законодавством строк коригування не підлягають врахуванню.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 10.10.2016 року та винести нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, з 30.08.2007 року зареєстрований платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом №100061764 про реєстрацію платника податку на додану вартість, виданим Мукачівською ОДПІ (а.с. 14).

В період з 21.03.2016 року по 25.03.2016 року працівниками Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності формування податкового кредиту та нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено Акт № 625/1701/НОМЕР_1 від 31.03.2016 року. В Акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_2 порушено п.п.199.1 ст.199, п.200.1.10 ст.201, п.200.1, пп.«б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в частині завищення суми від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 110481 грн. по декларації за грудень 2015 року; та порушено пп.199.1 ст.199, п.200.1, пп. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в частині завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 176926 грн. по декларації за грудень 2015 року (а.с. 30-39).

За наслідками вказаної перевірки відповідачем 15.04.2016 року прийнято відносно позивача податкові повідомлення-рішення: - № НОМЕР_2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 176926 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції розміром 88463 грн.; - № НОМЕР_3 про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на 110481 грн. (а.с. 11, 12).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Статтею 200 Податкового кодексу України врегульовано порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Так, відповідно до пункту 200.10 ст.200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за операціями за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу, за період до 1 січня 2016 року (п.200.11 ст.200 ПК України).

Таким чином, тільки за виключенням випадків визначених п.200.11 статті 200 ПК України, право на отримання бюджетного відшкодування виникає у платників податку за результатами проведеної обов'язкової камеральної перевірки.

Судом першої інстанції вірно враховано, що Наказом № 186 від 16.03.2016 року була призначена позапланова невиїзна перевірка, у змісті якого зазначено, що контролюючим органом було отримано податкову інформацію в ході проведення камеральної перевірки (а.с. 29).

Цим подіям передувало проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача згідно Наказу № 176 від 14.03.2016 року, яка мала бути проведена у зв'язку із подачею ФОП ОСОБА_2 заяви про проведення перевірки щодо правомірності заявленого бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2015 року (а.с. 27). Однак, до такої перевірки відповідача не було допущено, а в матеріалах справи немає і відповідачем не надано суду Акту про недопуск до перевірки.

Згідно пункту 37 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу. З 1 липня 2015 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок. Бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість, задекларованих до відшкодування до 1 липня 2015 року, здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу у редакції, що діяла станом на 1 липня 2015 року.

З 01.01.2015 року законодавством заборонено проводити документальні позапланові перевірки передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4., 78.1.8.,78.1.11 пункту 78.1. статті 78 ПК України, якщо питання, які є предметом такої перевірки були охоплені під час попередньої перевірки платника податків ( пп. 78.2 ПК України).

Аналізуючи вищезазначених правові норм та обставин справи, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач при прийнятті оскарженого ППР від 15.04.2016 року № № діяв не у спосіб, визначений законодавством, а тому таке податкове повідомлення-рішення є протиправним.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним покликання апелянта на те, що оскільки позивачем було допущено працівників Мукачівської ОДПІ до проведення перевірки, тому позивач не вправі у даній справі оскаржувати порядок та підстави такої перевірки.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що оскаржені по даній справі податкові повідомлення-рішення від 15.04.2016 року були прийняті за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. Така перевірка проведена в приміщенні Мукачівської ОДПІ, у відсутності позивача, без дослідження документів щодо підтвердження показників податкової декларації позивача за грудень 2015 року, що підтверджується актом перевірки від 31.03.2016 року. В такій ситуації була відсутньою стадія допуску позивачем працівників ОДПІ до проведення перевірки.

Крім цього, судом першої інстанції також вірно враховано, що відповідно до п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2-199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку (пункт 199.5 ст.199 ПК України).

Відповідно до пунктів 200.1, 200.4 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Матеріалами справи підтверджується, що у декларації за грудень 2015 року платником у ряд.8.4.- коригування податкових зобов'язань - визначено 110481 грн.. Дана сума визначена на підставі шести розрахунків коригування, зареєстрованих 18.01.2016 року (а.с. 15-24).

Судом першої інстанції вірно враховано, що позивач правильно розрахував коригування податкових зобов'язань за II півріччя 2015 року. Різниця між результатами проведеного розрахунку та фактично нарахованими протягом другого півріччя податковими зобов'язаннями є сумою податкових зобов'язань, на яку збільшувались або зменшувались податкові зобов'язання, донараховані протягом другого півріччя (липень - грудень) згідно з п.199.1 ст.199 ПК України. В спірній ситуації податкові зобов'язання позивача, розраховані у вказаному вище порядку, зменшилися на 110481 грн.. Така ж сума зменшення податкових зобов'язань визначалась підприємцем окремо по кожній з податкових накладних, складених протягом другого півріччя 2015 року (липень - грудень) відповідно до п.199.1 ст.199 ПК України. На суму податку, визначеного за результатами перерахунку, яка зменшила суму податкових зобов'язань за результатами другого півріччя 2015 року, до кожної з таких зведених податкових накладних позивач складав розрахунки коригування, які реєструвались в ЄРПН. Результат коригування вказаний з відповідним знаком у рядку 8.4.2 розділу І декларації за грудень 2015 року.

Відносно порушення позивачем 15-денного терміну подання розрахунків коригування встановленого абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України, то судом вірно зазначено, що наслідком тут може бути застосування штрафних санкцій, оскільки відповідно до вказаної норми реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Можливість виключення зі складу податкової накладної розрахунків коригування податковим законодавством не встановлена.

Таким чином, оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення від 15.04.2016 року № НОМЕР_3 є протиправним.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 20.03.2017 року.