Справа № 821/3355/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Київ К/800/9906/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Калашнікової О.В.,

Мороз Л.Л.

Горбатюк С.А.

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі № 821/3355/15-а за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ "Дельта Банк", про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ "Дельта Банк", в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича (далі-відповідач, Уповноважена особа) про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая", у доларах США №005-21982-130215 від 13.02.2015р. укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі-ПАТ "Дельта Банк") та позивачем;

зобов'язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_4, якому необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимогам ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнав договір банківського вкладу з позивачем нікчемним та не включив позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду, що призвело до порушення його прав на отримання коштів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) №005-21982-130215 від 13.02.2015 року, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_4 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №005-21982-130215 від 13.02.2015 року.

Зобов'язано відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_4

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та "Дельта Банк" укладений договір банківського вкладу № 005-21982-130215 (депозит "Найкращий від Миколая" у доларах США) відповідно до якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та приймає від Вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти в сумі 7000 доларів США строком до 14.05.2015 року з нарахуванням 5,5% річних.

Депозитний рахунок, відкритий за договором банківського вкладу № 005-21982-130215 був поповнений на 7000 доларів США 13 лютого 2015 року шляхом переказу коштів з рахунку ОСОБА_7 в ПАТ "Дельта Банк", про що свідчить платіжне доручення №45849016 від 13.02.2015 року.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПAT "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

На підставі Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 року "Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT "Дельта Банк" та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT "Дельта Банк"" № 408 визначено здійснити на підставі протоколів Комісій з перевірки вкладів фізичних осіб AT "Дельта Банк", наданих в порядку, передбаченому п. 6 та 7 цього Наказу, перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) ПAT "Дельта Банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону. Встановити строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського вкладу - до 31 серпня 2015 року.

Наказом №691 від 07.08.2015 року "Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT "Дельта Банк" та Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT "Дельта Банк", у зв'язку з прийняттям Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року про погодження зняття тимчасового обмеження щодо виплати коштів вкладникам за деякими категоріями операцій, а також в зв'язку з прийняттям рішення Виконавчої дирекції Фонду № 147 від 03 серпня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у AT "ДЕЛЬТА БАНК" до 02 жовтня 2015 р. включно, визначено продовжити строк здійснення перевірки вкладів фізичних осіб Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT "Дельта Банк" до 01.10.2015 року. Продовжити строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT "Дельта Банк" правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) ПAT "Дельта Банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, до 01.10.2015 року.

Постановою правління НБУ №664 від 02.10.2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про ліквідацію ПАТ "Дельта Банк". Процедура ліквідації розпочата 5 жовтня 2015 року, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" призначено Кадирова В.В. строком на 2 роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Пунктом 1 Протоколу засідання Комісії затверджено результати перевірки, а пунктом 6 Протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації видати відповідний наказ щодо виявлення правочинів, які є нікчемними згідно із п.7 ч.3 ст.38 Закону, та щодо застосування наслідків нікчемності.

16.09.2015 року у зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT "Дельта Банк" нікчемних правочинів відповідно до ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу, що були укладені між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі - Банк) та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу.

ОСОБА_4 звертався до ПАТ "Дельта Банк" з питання повернення свого вкладу, проте листом від 23.09.2015 року № 8821/2825 йому було повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 005-21982-130215 від 13.02.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", з посиланням на п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (повідомлення про нікчемність правочину).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що рішення відповідача про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та Банком є необґрунтованим та таким, що порушує право позивача на отримання коштів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками. Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року N 4452-УІ.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із частинами першої, другою статті 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За змістом ч.1 ст.35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону N 4452-УІ, уповноважена особа фонду - працівник Фонду, який від імені фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з ч. 2. ст. 38 Закону N 4452-УІ, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження

тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Абзацом 2 ч.3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

За матеріалами справи встановлено, що нормативно-правовий акт Фонду гарантування вкладів, який би визначав порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій фонду у разі їх виявлення - відсутній.

Дії відповідача по створенню комісії, дії комісії по проведенню перевірки, винесення відповідачем оспорюваного наказу від 16.09.2015 року про застосування наслідків нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту) не передбаченні чинним законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи правомірність прийнятих Уповноваженою особою наказу та розпорядження, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

За змістом ч. 3 ст. 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Із вищезазначеного слідує, що Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час слід зазначити, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Як вбачається із матеріалів справи фактичною підставою для визнання відповідачем правочину (договору банківського вкладу) нікчемним згідно п.7 ч.3 статті 38 Закону стали порушення сторонами приписів Постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/ВТ, приписів п.п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених рішенням ради директорів ПАТ "Дельта Банк" №14 від 20.03.2013 року із змінами та доповненнями від 06.08.2014 року та порушення п.1.8 умов Договору.

Разом з тим, відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду від 16.09.2015 року № 813 нікчемність договору банківського вкладу відповідач пов'язує з підставами, передбаченими п.7, ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб».

Проте, із оскаржуваного рішення відповідача про нікчемність договору банківського вкладу від 16.09.2015 року, не вбачається, які саме обставини свідчать про наявність підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» для визнання вказаного договору нікчемним, а саме - про укладення банком правочину (у тому числі договору), умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Обставин, які б беззаперечно свідчили про наявність причинно-наслідкового зв'язку між вчиненим правочином та настанням негативних для банку наслідків, що являються підставами для визнання такого правочину нікчемним, по справі не встановлено.

Таким чином, за обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що рішення відповідача про визнання нікчемним договору банківського вкладу позивача та застосування відповідних наслідків є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на зазначене, судами вірно зазначено, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В.В. не доведено наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до вищевказаного договору та зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача у наведений перелік і надати Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, якій має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до наведеного договору банківського вкладу.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: