Справа № 554/10461/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 р. Справа № 554/10461/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Котелевець Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 27.12.2016р. по справі № 554/10461/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі по тексту відповідач, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення пенсії за вислугою років;

-зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати з дня звернення пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, починаючи з 8 листопада 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Октябрського районного суду м. Полтавси від 27.12.2016 року -без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 6 травня 1993 року по 2 лютого 1999 року працювала в органах внутрішніх справ України в Полтавській області та стаж її роботи за вказаний період становить 5 років 8 місяців 26 днів. З 8 лютого 1999 року по 31 березня 2015 року позивачка працювала на різних посадах в прокуратурі Полтавської області, стаж її роботи за вказаний період становить 16 років 1 місяць 23 дні.

Усього стаж її роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, складає 21 рік 10 місяців 20 днів.

8 листопада 2016 року позивачка звернулася до Управління із заявою про призначення їй пенсії з урахуванням прокурорського стажу з 8 лютого 1999 по 31 березня 2015 року.

Листом Управління № 407/А-17 від 7 грудня 2016 року їй відмовлено у призначенні пенсії за відсутністю вислуги років.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наявності у позивача необхідного стажу роботи для призначенні пенсії за вислугою років на день звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

08.11.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії з урахуванням прокурорського стажу, набутого з 08.02.1999 року по 31.03.2015 року, однак відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за відсутністю вислуги років.

З 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Відповідно до ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно з ч.6 ст. 86 цього Закону до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Виходячи зі змісту вказаної норми, колегія суддів приходить до висновку, що обов"язковою умовою для зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., часу роботи на посадах державних службовців, є наявність у останніх вищої юридичної освіти протягом усього часу їх перебування на цих посадах.

Згідно матеріалів справи позивач звільнилася з роботи в органах прокуратури 31.03.2015 року.

Відповідно до довідки № 11-630 вих 15 від 31 березня 2015 року стаж роботи позивача станом на 31.03.2015 року становить 25 р. 07 м. 22 д., до якого віднесена робота:

- на посаді секретаря судового засідання народного суду Октябрського району в м. Полтаві з 03.08.1989 по 25.02.1992-02р. 06 м.22 д.;

- на посаді завідуючої канцелярії Октябрського районного народного суду м. Полтави з 25.02.1992 по 06.05.1993-01 р.02 м.11 д.

- в органах внутрішніх справ України з 06.05.1993 по 02.02.1999 -05р.08м.26д.;

- в прокуратурі Полтавської області з 08.02.1999 р. по 31.03.2015 р.-16р.01м.23д.

Враховуючи, що позивач у періоди її роботи на посадах секретаря судового засідання та завідуючої канцелярії суду не мала вищої юридичної освіти, то відповідач правомірно не врахував вказаний період до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років.

В 2013 році позивач зверталася до управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру».

Рішенням управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві від 06.06.2013 року № 30 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за відсутності вислуги років.

Позивач, не погодившись з рішенням Управління від 06.06.2013 року № 30, оскаржила його в судовому порядку.

Так, постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.07.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві від 06.06.2013 року за № 30.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" період роботи на посадах секретаря судового засідання народного суду Октябрського районного суду м. Полтави з 03.08.1989 року по 25.02.1992 року та завідуючої канцелярією Октябрського районного суду м. Полтави з 25.02.1992 року по 06.02.1993 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 20.05.2013 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29.09.2015 року постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.07.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року скасовано і прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії відмовлено.

Вищим адміністративним судом України встановлено, що оскільки позивач у періоди роботи з 03.08.1989 р. по 06.02.1993 р. працювала на посадах державного службовця не маючи вищої юридичної освіти, то вказаний період роботи не підлягає зарахуванню до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

За висновками Верховного Суду України, наведеними у постанові від 17.05.2016 року, прийнятій у вказаній справі, стаж роботи на посаді секретаря судового засідання та завідуючої канцелярії суду не відноситься до стажу роботи позивача, який дає право на пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, оскільки позивач працювала на посадах державного службовця не маючи вищої юридичної освіти.

Висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 17.05.2016 року, відповідно до ст.244-2 КАС України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, періоди роботи позивача на посадах секретаря судового засідання та завідуючої канцелярії суду не підлягають зарахуванню до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років.

Стаж роботи позивача в органах внутрішніх справ України та в органах прокуратури Полтавської області на день звернення з заявою від 08.11.2016 року про призначення пенсії становить 21 рік 10 місяців 19 днів.

Таким чином, враховуючи, що за приписами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. вислуга років на день звернення позивача з заявою про призначенням пенсії повинна становити 23 роки, то колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за відсутністю вислуги років.

Посилання позивача на те, що вона має право на пенсію за вислугою років, оскільки на час звільнення з роботи в органах прокуратури відповідно до діючого на той час Закону України «Про прокуратуру» позивач мала необхідний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугою років колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Позивач звільнилася з органів прокуратури 31.03.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року (в редакції чинній на час звільнення позивача з роботи) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Отже, на час звільнення позивача з роботи законодавчо встановлена вислуга років для призначення пенсії становила 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Між тим, позивач на час звільнення мала стаж роботи 21 рік 10 місяців 20 днів, а тому не мала на час звільнення необхідного стажу для призначення пенсії за вислугою років.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач мала право на призначення пенсії, оскільки станом на 20.05.2013 року вона мала необхідний стаж роботи-20 років 3 місяці 8 днів, колегія суддів вважає помилковими, оскільки питання щодо призначення пенсії позивачу за її заявою від 20.05.2013 року було предметом судового розгляду за наслідками якого Вищим адміністративним судом України у постанові від 29.09.2015 року встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві правомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років за відсутності необхідного стажу.

За таких обставин, через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 27.12.2016р. по справі № 554/10461/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 20.03.2017 р.