Справа № 504/3593/16-а
Суддя: Добров П. В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/3593/16-а
провадження №2а/504/10/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Мотивує вимоги тим, що вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та надала довідку про заробітну плату з 01.12.2015 року, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 31.08.2016 р. № 21219/К15-53-05-26, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, затвердженою постановою правління ПФУ № 15-1 від 04.09.2013 року, проте 21 жовтня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області було відмовлено у перерахунку їй пенсії.

Позивачка у позові просить визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області №41/К-11 від 27.09.2016 р. та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області здійснити її перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 80% від заробітної плати у сумі 14001,98 грн. з урахуванням усіх доплат, в тому числі надбавки за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та інших виплат (винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) у сумі 5593,30 грн. згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 31.08.2016 р. № 21219/К15-53-05-26.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги просить задовольнити повністю.

Представник управління надав суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що з 01.06.2015 пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом № 3723 не перераховуються та що постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»,якими вилучено п. 4 Постанови, яким визначено порядок обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Ухвалою від 09.02.2017 року розгляд справи проведено у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області з 24.07.2013 року та отримує пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».

Листом Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області від 27.09.2016 року №41/К-11 відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1, за підсумками розгляду її заяви від 23.09.2016 року та доданих до неї документів.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ст. 37-1 Законом України «Про державну службу», (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно із пунктом 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року за № 432-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», передбачалось, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Разом з тим враховуючи те, що пенсія позивачу була призначена з 24.07.2013 року Відповідач не може застосовувати положення Закону «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889- VIII, що набув чинності із 01 травня 2016р., оскільки цим Законом на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення із набуттям чинності цього Закону, тобто із 05 травня 2016 р., а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, що не позбавляє позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

До правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи статті 37 та статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу).

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 31.08.2016 р. №21219/К15-53-05-26 заробітна плата начальника відділу за грудень 2015 року становить 14001,98 грн.

Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державний бюджет» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

А, відповідно до рішення КСУ від 22.05.2008 № 10-рп/2008, тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому Конституційний Суд України зазначив, що "загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена" (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України(справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Право позивачки на отримання пенсії саме в порядку, який передбачав збільшення її розміру шляхом здійснення перерахунку у разі збільшення суми заробітної плати державного службовця на відповідній посаді виникло у 2009 році. Тобто воно виникло раніше зазначених вище змін до Постанови КМУ № 865, які відбулися у 2015 році. Нові ж нормативно-правові акти застосовуються до тих юридичних фактів, що настали після набрання чинності таким актом.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.1997 р. № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата вказав, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативного акту.

В п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», зазначено, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

При цьому, доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ скасовано, зокрема статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, якою передбачалось право на проведення перерахунку пенсії. Також зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723, у зв'язку з чим підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій відсутні, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно з статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014р., за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу (йдеться про Протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 2 КАС України,завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 8 КАС України,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується на підставі Конституції України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

При таких обставинах, суд вважає, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, дії відповідача про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 є неправомірними, тому необхідно зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 80% від заробітної плати у сумі 14001,98 грн. з урахуванням усіх доплат, в тому числі надбавки за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та інших виплат (винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) у сумі 5593,30 грн. згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 31.08.2016 р. № 21219/К15-53-05-26.

Керуючись ст.ст. 94, 158 -163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області №41/К-11 від 27.09.2016 р. у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 80% від заробітної плати у сумі 14001,98 грн. з урахуванням усіх доплат, в тому числі надбавки за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та інших виплат (винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) у сумі 5593,30 грн. згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 31.08.2016 р. № 21219/К15-53-05-26.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Комінтернівський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Добров