Справа № 183/4981/16(2-а/183/166/16)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2017 рокусправа № 183/4981/16(2-а/183/166/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року

у адміністративній справі № 183/4981/16(2-а/183/166/16) за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано неправомірними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії, та зобов'язано Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) з урахуванням складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 грудня 2015 року зі збереженням відсотку вже призначеної пенсії, на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії за № 11-35 від 19 серпня 2016 року, виданої Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області, а також стягнуто з Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить апеляційній адміністративний суд скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно розпорядження № 144378 від 16 серпня 2011 року з 01.07.2011 року знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, їй призначена та виплачується пенсія згідно Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) в розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати.

22 серпня 2016 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії, на підставі виданої Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області довідки про заробіток для обчислення пенсії за № № 11-35 від 19 серпня 2016 року.

Відповідач листом-відповіддю за № 3819/02/15 від 25 серпня 2016 року відмовив позивачці у перерахунку пенсії посилаючись на те, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, а з набранням чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року положення ст.37 Закону № 3723-ХІІ є недіючими.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на перерахунок та виплату пенсії, призначеної їй відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) з урахуванням складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 грудня 2015 року зі збереженням відсотку вже призначеної пенсії, на підставі виданої Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області довідки про заробіток для обчислення пенсії за № 11-35 від 19 серпня 2016 року, оскільки закріплені в п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 положення щодо неможливості перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям суперечать приписам ч.2 ст.6, ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.2 ст.22, ст.64 Конституції України, що підтверджується змістом пункту 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» яким роз'яснено, що не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, що скасовують конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи: «Кечко проти України», «Бурдов проти Росії», Yvonne van Duy v.Home Office (справа про принцип юридичної визначеності), у зв'язку з чим, суд першої інстанції задовольнив вимоги позивачки у цій справі спираючись на положення ч.1 ст.5, ч.1 ст.8 і ч.4 ст.9 КАС України, тобто, виходячи з застосування до спірних правовідносин правового акту, який має вищу юридичну силу - Конституції України.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, і при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем по цій справі було відмовлено позивачці в перерахунку її раніше призначеної пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), який на час її звернення до пенсійного органу вже був не діючим.

Задовольняючи вимоги позивачки у цій справі, суд першої інстанції не взяв до уваги закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України принцип, за яким дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За вказаних в попередньому абзаці положень, судова колегія наголошує на тому, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, в якому зазначено, що з 01.06.2015 року скасовано норми статей 37 та 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року зі змінами та доповненнями щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються та перераховуються відповідно до даного Закону.

Відтак, починаючи з 01.06.2015 року, органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року зі змінами та доповненнями не призначають та не перераховують.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, в тому числі і стосовно перерахунку раніше призначених пенсій державного службовця, оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове держави пенсійне страхування" від 09.07.2003 року взагалі не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про держави службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Також судом першої інстанції не враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни, зокрема, і до постанови КМ України від 31.05.2000 року за № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме вилучено пункт 4 даної постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунків пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Таким чином, виходячи з того, що з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», а заяву про перерахунок пенсії подано позивачкою після 01.05.2016 року, судова колегія визнає, що відповідач відмовляючи позивачці в перерахунку раніше призначеної їй пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) - діяв на підставі діючого законодавства України, на підставі в межах наданих його повноважень, і правових підстав для визнання неправомірними дій Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії позивачки і зобов'язання його вчинити певні дії - немає.

Оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, вона відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволені адміністративного позову до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, що визначені ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов