Справа № 826/20434/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 березня 2017 року № 826/20434/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №52895819 (ідентифікатор доступу Б8В4Г6609275) від 16.11.2016 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що виконавчий документ, на підставі якого винесена оскаржувана постанова, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, не містить відомості про строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Окрім того, позивач зазначає, що виконавчі документи, у яких стягувачем є держава, можуть бути пред'явлені до виконання в тримісячний термін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Дніпровському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває вимога Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві №Ф-592-У від 13.05.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з ОСОБА_1 у розмірі 16075,92 грн.

Зокрема, на підставі заяви Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.06.2016 р. постановою старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Урбана Д.Д. від 16.11.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП №52895819 з примусового виконання зазначеної вище вимоги.

Незгода позивача із вказаною постановою зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 4 Закону України "Про виконавче провадження" містить вимоги до виконавчого документа. Зокрема, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження відкрита на підставі вимоги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві №Ф-592-У від 13.05.2016 р. про сплату боргу (недоїмки), якою стягнуто із ОСОБА_1 борг у розмірі 16075,92 грн.

Вказаний борг виник зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вимога про сплату боргу позивачем не оскаржена та на час розгляду даної справи по суті є чинною.

Поряд з тим, відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 р. орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога №Ф-592-У від 13.05.2016 р. про сплату боргу, яка стала підставою для відкриття ВП №52895819, має усі передбачені законом реквізити, в тому числі і строк пред'явлення рішення до виконання.

Зокрема, у п. 4 вимоги зазначається, що у разі несплати суми боргу, зазначеної у п. 1 вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати, зазначеної в п. 5 вимоги, тобто з 30.05.2016 р.

В той же час, Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження 30.06.2016 р., тобто в межах строку, передбаченого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, державний виконавець у межах повноважень з підстав та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, прийняв виконавчий документ до виконання і виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №52895819 від 16.11.2016 р.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, інших підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження судом під час розгляду справи не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов