Справа № 200/19143/16-а(2а/200/759/16)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2017 рокусправа № 200/19143/16-а(2а/200/759/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2016р. у справі № 200/19143/16-а (2а/200/759/16) за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з 01 вересня 2016 року відповідно до ст. 371 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 12.09.2016 р. № 11-89 (а.с.2-7).

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року вказаний адміністративний позов був задоволений (а.с. 20-21).

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема заявник апеляційної скарги вказує на те, що у зв'язку із змінами до чинного законодавства підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні (а.с. 3-24).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити її з мотивів зазначених у ній. Крім того, представником відповідача було заявлено клопотання про заміну сторони його правонаступником у зв'язку зі зміною найменування, в підтвердження заявленого клопотання був наданий витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблений станом на 25.01.2017 року (а.с. 46).

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 проти заявленого представником відповідача клопотання не заперечувала.

Статтею 55 КАС України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання та замінити відповідача ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі.

Позив у судовому засіданні просила суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2016 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, позивача, кожного окремо, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Центральногоо об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі задовольнити, постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям є підставою для перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та з вересня 2004 року отримує пенсію у розмірі 80% від заробітної плати, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 13).

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с. 9).

ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі листом № 1988/02-21 від 16 вересня 2016 року повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку її пенсії. Вказаний висновок обґрунтований тим, що Кабінет Міністрів України не визначив порядок та умови перерахунку пенсій (а.с.11-12).

Згідно з ч. 1 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції, що діяла з 04 лютого 2003 року, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям були визначені у п.п. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Вказані норми права передбачали, що перерахунок пенсії здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності 15 грудня 2015 року. Однак, застосування норми і положення з 01 грудня 2015 року, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії були виключені.

Вказаною постановою були, також, підвищені розміри посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Після набуття чинності постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, новий нормативно-правовий акт, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не приймався.

Вирішуючи питання про наявність підстав для перерахунку пенсії за вказаних обставин, колегія суддів виходить з того, що станом на момент підвищення розмірів посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачала право осіб, яким призначена пенсія згідно з вказаним Законом, на її перерахунок, однак не визначала порядку і умов його здійснення. Відповідно до вказаної норми права умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ураховуючи, що ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено здійснення перерахунку призначених пенсій державним службовцям, проте Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію наведеної норми, колегія суддів вважає, що відповідна категорія осіб має право на перерахунок пенсії в порядку та на умовах, які існували до набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013.

Як раніше зазначалося, відповідно до раніше встановленого порядку перерахунок пенсії здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Таким чином, з 01 грудня 2015 року у осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» виникли передумови для перерахунку її розміру.

Разом з тим, відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у редакції, що діяла до набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Відтак, право на перерахунок пенсії у особи виникає після подачі відповідних заяви та довідки про розмір заробітної плати.

З 01 травня 2016 року із набуттям чинності новим Законом України «Про державну службу» № 889-VIII правове регулювання вказаних правовідносин змінилося.

Відповідно до ст. 90 вказаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пп. 1 п. 2 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» № 889-VIII Закон України «Про державну службу» 3723-XII (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу) був визнаний таким, що втратив чинність.

У свою чергу, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що до даних правовідносин слід застосовувати той нормативно-правовий акт, який був чинний на час їх виникнення. Часом виникнення спірних правовідносин є дата звернення позивача до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі із заявою про перерахунок пенсії разом із довідкою про заробітну плату.

З огляду на те, що ОСОБА_1 звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі із заявою про перерахунок пенсії 15 вересня 2016 року (а.с. 9) (тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності новим Законом України «Про державну службу» № 889-VIII), колегія суддів вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову - відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, колегія суддів наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях ВАСУ, зокрема ухвалі від 25.01.2017 у справі № 226/1373/16-а.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 28 листопада 2016 року, та є підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі задовольнити, постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2016 р. у справі 200/19143/16-а (2а/200/759/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нову якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов