Справа № 750/11729/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.

при секретарі: Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Чернігові лейтенанта поліції Агієнко Анни Олександрівни на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.01.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Чернігові лейтенанта поліції Агієнко Анни Олександрівни, Управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові лейтенанта поліції Агієнко А.О., Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції про:

визнання дій Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові лейтенанта поліції Агієнко А.О. в складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивачки протиравними;

скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 662670 від 24.11.2016 року інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові поліції Агієнко А.О.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.01.2017 року позовні вимоги задоволено частково:

скасовано постанову серії ПС2 № 662670 від 24.11.2016 року інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові лейтенанта поліції Агієнко А.О. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Інспектор роти № 3 БУПП в м. Чернігові лейтенант поліції Агієнко А. О. подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та просить постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. При цьому, посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, наданням невірної оцінки доказам у справі, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, згідно спірної постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 662670 від 24.11.2016 року, слідує, що водій ОСОБА_3 24.11.2016 року о 12 год. 30 хв. в м. Чернігів на перехресті вул. Гонча - вул. Київська, керуючи автомобілем т/з TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1, повернула праворуч з вул. Гонча на вул. Київська та не ввімкнула покажчик повороту відповідного напрямку (а.с. 3). Вказані обставини підтверджуються показаннями в якості свідка ОСОБА_4, який являється коллегою відповідача.

Протокол про адміністративне правопорушення Інспектором роти № 3 БУПП в м. Чернігові лейтенантом поліції Агієнко А.О. не складався. Проте, було винесено постанову серії ПС2 № 662670.

Вказаною постановою позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірної постанови, колегія суддів виходить з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що не вбачає порушень в діях працівника патрульної поліції в частині складання постанови про адміністративне правопорушення. Проте, постанову вважає незаконною, в зв'язку з тим, що вона не являється доказом у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 251 КУпАП України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (пункт 24).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу приписів ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідно до п. 4 розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Колегія суддів погоджується з таким твердженням апелянта, виходячи з наступного.

Дійсно, згідно ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне

стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, обов'язок складання протоколу при вчиненні позивачкою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме…порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів…, у працівника патрульної поліції відсутній.

Проте, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, посилання апелянта на те, що спірна постанова є доказом вчинення адміністративного правопорушення не відповідає приписам статті 251 КУпАП України. Більш того, постанова є рішенням у розумінні ст. 17 КАС України, а тому її правомірність та обґрунтованість встановлюється у відповідності до вимог КУпАП України, в тому числі і ст. 251 даного Кодексу.

До того ж, відповідач не надав до суду матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення, або інших належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вина позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 вважається не доведеною.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не було надано достатньо беззаперечних доказів щодо визнання спірної постанови такою, що відповідає нормам законодавства.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в частині його оскарження, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові лейтенанта поліції Агієнко Анни Олександрівни - залишити без задоволення. Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.01.2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В

Кучма А.Ю.

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.