Справа № 607/12124/16-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 березня 2017 року м. Київ К/800/7700/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, у якому просив скасувати постанову серії АР №260008 від 17 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах його повноважень.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2016 року - скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: постанову Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції серії АР №260008 від 17 жовтня 2016 року скасовано. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення п.15.4 Правил дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, не доведена, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є неправомірною та підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції встановив, що позовні вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Апеляційний суд зауважив, що згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, відповідач зобов'язаний був подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_1 здійснив зупинку біля залізобетонних конструкцій, які перегороджують вулицю перпендикулярно та блокували рух. Біля залізобетонних конструкцій додатково встановлено знак 3.21 "В'їзд заборонено". Водночас на вказаній ділянці на вул. Грушевського відсутні знаки, які забороняють зупинку та стоянку транспортних засобів. Вказане підтверджується наданими позивачем в судовому засіданні фотоматеріалами та свідчить про відсутність в його діях ознак порушення п.15.4 ПДР України. Натомість оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи. До неї не додано жодних схем, таблиць, фотоматеріалів тощо, а також пояснень свідків, які вказують на наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року та залишити в силі постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2016 року.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що заборона ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди завжди стосується всіх транспортних засобів, що стоять на проїзній частині, безвідносно до наявності чи відсутності дорожніх знаків, що забороняють зупинку (стоянку), а також бетонних конструкцій, що обмежують рух.

Вважає, що ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. ч. 1-3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Крім того, ч. 4 ст. 258 КУпАП вказує, що у випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Крім того, скаржник зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні, а це передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення без складання відповідного протоколу.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судом апеляційної інстанції з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України