Справа № 815/495/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/495/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м.Одеса

09год.10хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до Публічного акціонерного товариства "Одеське СКТБ Продмаш" про стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, в якій позивач просить суд стягнути заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам з Публічного акціонерного товариства "Одеське СКТБ Продмаш" у розмірі 7139, 46 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на р/р 06 в Одеському Облуправлінні ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 328845.

В обґрунтування своєї позиції вказав, що ПАТ "Одеське СКТБ Продмаш" перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси як платник страхових внесків за №4163 з 08.08.2003 року та відповідно до ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" повинен сплачувати різницю між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до законодавчих актів, на яку має право особа. Розмір сум відшкодування зазначених коштів до Пенсійного фонду визначено в повідомленні про суму витрат на виплату пенсій, що становлять вказану різницю. Управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси згідно діючого законодавства направлялись відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між науковою пенсією та пенсією, обчисленою згідно з іншими законодавчими актами. Позивач зазначив, що пенсія призначалася згідно довідок "про наукову та науково-технічну діяльність", наданих Управлінню Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та оскільки ВАТ "Одеське СКТБ Продмаш" не є бюджетною установою, то повинно проводити відшкодування різниці між пенсіями за рахунок власних коштів. Оскільки відповідач вищевказану заборгованість не сплатив, позивач звернувся до суду та просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Відповідач надав до суду письмові заперечення в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказав, що наукові пенсіонери ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають науковий стаж в середньому близько 30 років, з них - більшу частину (близько 20 років) - на Державному підприємстві "Одеське СКТБ Продмаш", та іншу частину (від 5 до 8 років) - на ВАТ "Одеське СКТБ Продмаш". Тобто, повна частка (100 %) різниці пенсії науковим працівникам, що підлягає виплаті на користь позивача, має бути розподілена за джерелами фінансування кожного підприємства, в якому працював працівник протягом всього страхового стажу, тобто різниця у розмірі пенсії науковим працівникам напряму залежить від того, на підприємстві якого джерела фінансування (бюджетного, небюджетного) і протягом якого часу і працював цей працівник. Таким чином, позивачем мав бути здійснений розрахунок фінансування різниці пенсії науковим працівникам конкретно за кожний період роботи на відповідному підприємстві з різними джерелами фінансування.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, 16.03.2017 року за вх.№ЕП/1017/17 до суду від останнього надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В судовому засіданні 16.03.2017 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ПАТ "Одеське СКТБ Продмаш" зареєстроване в УПФУ в Малиновському районі м. Одеси за №4163 як платник страхових внесків відповідно до ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 08.05.2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи, за ПАТ "Одеське СКТБ Продмаш" обліковується заборгованість по відшкодуванню витрат різниці між сумою пенсій, призначених науковим працівникам за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсій, призначених відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 7139,46 грн., яка утворилася внаслідок невідшкодування відповідачем вказаних витрат за період 01.09.2015 року по 31.12.2016 рік, за призначеними та виплаченими пенсіями науковим працівникам: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, та ОСОБА_2

Заборгованість ПАТ "Одеське СКТБ Продмаш" по відшкодуванню витрати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, виникла відповідно до направлених на адресу відповідача повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, за період 01.09.2015 року по 31.12.2016 рік.

Право на наукові пенсії осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 підтверджується виданими відповідачем довідками 02-7/42, 02-7/152 від 29.04.2004 року, 02-7/150 від 29.04.2004 року, 02-7/423.

Абзацом 2 п.13 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003р. встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", суб'єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові організації, вищі навчальні заклади III-IV рівнів акредитації, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності.

Згідно ст.1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", вчений - фізична особа (громадянин України, іноземець або особа без громадянства), яка має повну вищу освіту та проводить фундаментальні та (або) прикладні наукові дослідження і отримує наукові та (або) науково-технічні результати.

Згідно зі ст.22-3 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", до стажу наукової роботи зараховується, зокрема: час роботи осіб, які мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією спеціальністю; час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі чи докторантурі за денною (очною) формою навчання випускникам аспірантури, ад'юнктури, докторантури.

У відповідності до ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Статтею 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" визначено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

До Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року № 257, віднесено пунктом 4, крім інших, керівника (завідуючого начальника) та заступника керівника (завідуючого начальника) підприємства, установи, організації.

Відповідно до п.п.2, 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково - педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №372 від 24 березня 2004 року, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Згідно до п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного Кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. ТОВ "Одеський інститут підприємництва і права" не є бюджетною організацією, а тому повинно проводити відшкодування спірної суми.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що на момент призначення наукових пенсій відповідач не був державним підприємством і не є ним на теперішній час, оскільки Одеське СКТБ продовольчого машинобудування було корпоратизоване у ВАТ з 18.01.1994 року.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем розпоряджень про призначення зазначеним особам пенсій наукових працівників та повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Згідно з п. 4 Порядку, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Разом з тим, Одеським апеляційним адміністративним судом 19.03.2014 року по справі №815/5744/13-а була прийнята постанова, якою встановлено, що Державне підприємство "Одеське СКТБ Продмаш" було перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Одеське спеціальне конструкторсько - технологічне бюро продовольчого машинобудування" на підставі Наказу Міністерства промислової політики України від 18.01.1994 року № 46 та Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.04.1993 року № 210/93. Отже, до 1993 р. включно Одеське СКТБ Продмаш 100% фінансувалось за рахунок державного бюджету. 18.01.1994 р. Одеське СКТБ Продмаш було корпоратизоване у Відкрите акціонерне товариство і тільки після цього відсоток бюджетного фінансування зменшився, але до 2005 р. був більш як 70%. Таким чином, до моменту корпоратизації відповідач був бюджетною установою.

Так як на час роботи ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ПАТ "Одеське СКТБ Продмаш" було державним підприємством, тому необхідно керуватися п.2 ч.9 ст.24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та п.п.2, 4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи. Також Одеський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що різниця між сумою пенсії, виплаченої ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств повинна фінансуватись у співвідношенні: за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 50 відсотків різниці у розмірі пенсії; за рахунок коштів цих підприємств в розмірі 50 відсотків різниці у розмірі пенсії".

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином ПАТ "Одеське СКТБ Продмаш" повинно відшкодовувати не 100% різниці між сумою пенсії за Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів для наукових (науково-педагогічних) працівників, а 50% вказаної різниці.

Отже позовні вимоги УПФУ у Малиновському районі м. Одеси підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає сума у розмірі 3569,73грн. (50% від заявленої до стягнення).

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.128, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси до Публічного акціонерного товариства "Одеське СКТБ Продмаш" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Одеське СКТБ Продмаш" (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, 25, ) заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, у розмірі 3569(три тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять)грн.73коп. на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на р/р 06 в Одеському Облуправлінні ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 328845.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян