Справа № 826/7748/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 березня 2017 року № 826/7748/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування атестаційного листа від 24.12.2015 р., визнання протиправним та наказу №407 о/с від 06.05.2016 р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування атестаційного листа від 24.12.2015 р., визнання протиправним та наказу №407 о/с від 06.05.2016 р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи позовні вимоги тим, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача із займаної посади є незаконним через упереджений, необґрунтований та необ'єктивний висновок атестаційної комісії від 24.12.2015 року, оформлений атестаційним листом, що прийнятий з грубим порушенням норм Закону України «Про Національну поліцію», Наказу МВС України №1465 від 17.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про проведення атестування поліцейських». Як стверджує позивач, під час проведення атестування відносно ОСОБА_1 членами атестаційної комісії грубо та умисно порушені принципи об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції і рішення прийнято без врахування визначених Інструкцією критеріїв, об'єктивних обставин та чинників, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі. На думку позивача, будь-які реальні підстави та достатні об'єктивні дані для застосування до ОСОБА_1 крайніх заходів дисциплінарного впливу у атестаційної комісії відсутні.

В позовній заяві позивач просить суд:

- атестаційний лист від 24.12.2015 року Атестаційної комісії Головного управлінню Національної поліції у місті Києві в частині звільнення ОСОБА_1 з служби в поліції України на підставі ст. 77 п.1 пп.5 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) визнати незаконним і скасувати;

- наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві № 407 о/с від 06.05.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції України на підставі ст. 77 п.1 пп.5 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) визнати незаконним і скасувати;

- ОСОБА_1 поновити на посаді начальника сектору у складі відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору у складі відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користі ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 06 травня 2016 року по день винесення рішення по справі, виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_1

В ході судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції у м. Києві заперечував проти задоволення позову з підстав того, що у діях відповідача відсутня вина, оскільки начальник Головного управління Національної поліції у м. Києві зобов'язаний виконати висновок атестаційної комісії в силу положень п. 28 Розділу ІV Інструкції №1465, шляхом видання наказу про звільнення із займаної посади.

При цьому, представник відповідач зазначив, що при проходженні комп'ютерного тестування для оцінки благонадійності за системою «МІТОД» були зафіксовані перевищення за визначеними критеріями по шкалі «норми» та отримано висновок щодо схильності до порушення норм, правил та інструкцій.

В судове засідання 13.09.2016 року представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв'язку з викладеним, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Національної поліції України від 20 листопада 2015 року №210 прийнято рішення про проведення атестації поліцейських апарату Національної поліції України, керівникам структурних підрозділів Національної поліції України доручено скласти атестаційні листи відносно підлеглих, що направляються на атестування; подати матеріали щодо проходження служби поліцейськими, які підлягають атестуванню" забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій.

Також, наказом Національної поліції України від 23 листопада 2015 року №102 "Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України" з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої можливості та відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано керівникам структурних підрозділів Національної поліції України забезпечити реєстрацію всіх без винятку осіб, які виявили бажання пройти атестування, у єдиній централізованій телекомунікаційній системі (ЄЦВТМ) та проінформувати особовий склад про те, що особи, які не зареєстровані в ЄЦВТМ, не будуть допущені до участі в атестуванні та не зможуть продовжити службу в поліції.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 26 листопада 2015 року №116 "Про проведення атестування поліцейського апарату Національної поліції України" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано, зокрема керівникам структурних підрозділів Національної поліції України апарату Національної поліції України: 1) скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; 2) скласти атестаційні листи на поліцейських; 3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 4) довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності.

Відповідно до атестаційного листка позивача, Атестаційною комісією №6 Головного управління Національної поліції у м. Києві прийнято рішення від 24.12.2015 зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність". Також, Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону за результатом скарги позивача прийнято рішення від 18.01.2016 "відхилити скаргу".

З матеріалів справи вбачається, що наказом від 06.05.2016 № 407 о/с позивача звільнено зі служби в поліції згідно п. 5 (через службову невідповідність) ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, наказом №102 від 23 листопада 2015 року встановлено, що особи, які не зареєстровані у ЄЦВТМ, не будуть допущені до проходження атестації та не зможуть продовжувати службу в поліції. Отже, зазначеній обставині (визначенню переліку осіб що підлягають атестації) відповідачами надано правового змісту та пов'язано з певним юридичним фактом - допуском до можливості подальшої служби і навпаки - припиненням служби у наслідок не проходження атестації.

Сам факт складення списку і визначення осіб, що підлягають атестації за характером є актом індивідуальної дії відповідного суб'єкта реалізації владної управлінської функції, а тому судом оцінюється як відповідне рішення відповідача, що визначає зміст і обсяг прав і обов'язків позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015 р., призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Згідно ст. 47 цього Закону призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно пункту 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача без проведення конкурсу наказом від 07.11.2015 №10 о/с позивача призначено на посаду.

На думку суду та обставина не проведення для особи конкурсу на зайняття посади в поліції не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто для вже призначеного на посаду працівника.

Крім того, Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як умови прийняття до служби в поліції, чи продовження подальшої служби в Національній поліції.

Мету та підстави атестування поліцейських визначено у ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Так, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї ж статті Закону передбачено вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, кожна із зазначених підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як-то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Крім того, правові та організаційні засади процедури оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня (атестації) врегульовано Законом України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 р. №4312-VI.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, проведення атестації поліцейського можливе виключно у випадках визначених нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Метою проведення атестації із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей та за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді. При цьому мають значення фактичні обставини, що мали місце і передували проведенню атестування та звільненню особи через службову невідповідність.

В атестаційному листі позивача відсутні посилання на те, що атестування проводиться у зв'язку з наявністю підстав (передумов) для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про його переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про професійний розвиток працівників" та Закону України "Про Національну поліцію", а відтак рішення щодо проведення атестації позивача є протиправним.

Разом з цим суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме визнання протиправним рішення щодо визнання його таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, а не скасування атестаційного листа.

Наказом Міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 затверджена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція).

Згідно з статтею 1 Інструкції, вона розроблена відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", і визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до статей 4 та 5 Інструкції рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України.

До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських;

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Отже, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З атестаційного листа позивача вбачається, що останній охарактеризований безпосереднім керівником, як такий, що займаній посаді відповідає, дисциплінарних стягнень за період служби в поліції не має; за результатами тестування: застосування загальних навичок 26 балів (при мінімальному 25); професійне тестування 35 балів (при мінімальному 25), всього 61 бал, тобто набрав загальний прохідний бал визначений Інструкцією.

У протоколі від 24.12.2015 №24/12/1не вказано мотивів прийнятого рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави прийняття оскаржуваного рішення не відповідають критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV Інструкції, які повинні враховуватись при прийнятті рішення за результатом атестації поліцейського.

За таких обставин рішення (висновок) Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.12.2015 про невідповідність займаній посаді ОСОБА_1 як такого, що підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, - є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, тобто є протиправним.

Як зазначено вище, Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону апеляційна скарга позивача на висновок Атестаційної комісії №6 відхилена з підстав того, що у позивача відсутній рівень необхідних професійних знань; знання законодавчих та нормативно-правових документів, що регламентують діяльність на займаній посаді. Відсутня мотивація та готовність до змін.

На думку суду, рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону прийняте без врахування критеріїв встановленими Інструкцією щодо: професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки позивача, а відтак підлягає скасуванню.

Як наслідок, оскільки вказане рішення Атестаційної комісії слугувало єдиною підставою для видання наказу Головного управління НП у м. Києві від 06.05.2016 №407 о/с про звільнення позивача, такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 21.05.2014 р. та від 01.07.2014 р. (реєстраційні номери рішень в ЄДРСР - 39088425 та 39891898).

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Протиправність наказу від 06.06.2016 №407 о/с прямо вказує на наявність підстав для задоволення позову в частині поновлення позивача на посаді начальника сектору у складі відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 06.05.2016 року.

Відповідно до довідки про доходи №2543 від 17.06.2016 року сума грошового забезпечення за березень 2016 року становить 6488,00 грн., за квітень 2016 року - 5980,00 грн, а відтак середньоденний розмір грошового забезпечення позивача становить 204,39 грн.

Період вимушеного прогулу позивача в період з 06.05.2016 по 16.03.2017 становить 314 календарних днів, тобто позивачу належить до виплати за вказаний період (314х204,39) 64178,46 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

Отже, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді начальника сектору у складі відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, що становить 6234,00 грн. підлягає негайному виконанню.

Згідно приписів ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.12.2015 зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.06.2016 №407 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору у складі відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Стягнути з Головного управління поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 64178,46 грн.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору у складі відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та стягнення з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 6234,00 грн. допустити до негайного виконання.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов