Справа № 803/3027/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р. Справа № 876/1057/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.11.2014 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем неправомірно визначено грошове зобов»язання з ПДФО у зв»язку із включенням до складу оподатковуваного доходу пені за кредитним договором, зобов»язання за яким були припинені. Крім того, відповідач не врахував, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2014 року були внесені зміни до договору від 04.10.2013 року про припинення зобов»язань за кредитним договором шляхом встановлення розміру непогашеної заборгованості.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області 27.11.2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов»язання з податку на доходи фізичних осіб на 76 523,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 61 218,99 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 15 304,74 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Луцька ОДПІ оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовлено, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.05.2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №014/1101/82/35842.

04.10.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (банк), ОСОБА_1 (боржник) та ТзОВ «ТРК «Третій Регіон» (третя особа) укладено договір про виконання зобов»язання третьою особою, відповідно до умов якого третя особа здійснює платежі в національній валюті України в сумі 657 887,84 грн., а боржник зобов»язується прийняти ці грошові кошти в рахунок прийняття виконання зобов»язань за кредитним договором №014/1101/82/35842 від 25.05.2007 року, укладеним між банком та боржником, та в рахунок будь-яких збитків банку внаслідок розірвання, припинення та нечинності кредитного договору, а банк зобов»язується прийняти від третьої особи грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором із застосуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день погашення відповідних грошових зобов»язань. Як слідує із банківської виписки за 04.10.2013 року, ТзОВ «ТРК «Третій Регіон» перерахувало кошти в сумі 657 887,84 грн. за вказаним договором на рахунок ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, 04.10.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про припинення зобов»язань за кредитним договором №014/1101/82/35842 від 25.05.2007 року, відповідно до пунктів 1, 2 якого: сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору складає 140396,72 доларів США, що складає еквівалент 1 122 190,99 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору, в т.ч.: основна сума боргу кредиту - 10 802,04 доларів США (86 340,71 грн.), проценти, нараховані за користування кредитом - 27 481,65 доларів США (219 660,83 грн.), розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 816 189,45 грн.; у зв»язку із погашенням третьою особою - ТзОВ «ТРК «Третій Регіон» до підписання цього договору зобов»язань, що випливають з кредитного договору № 014/1101/82/35842 від 25.05.2007 року, в розмірі 657 887,84 грн., що складає еквівалент 82 308,00 доларів США, сторони домовилися, що з дати укладення цього договору боргові зобов»язання за кредитним договором припиняються, а кредитний договір вважається розірваним.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, за четвертий квартал 2013 року (форма №1ДФ), у якому в графах «3а сума нарахованого доходу» та «3 сума виплаченого доходу» зазначено про нарахований позивачу дохід в сумі 1 122 190,99 грн.

Луцькою ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, про що складено акт від 08.10.2014 року №8220/17.3/. Із вказаного акта слідує, що під час перевірки платника податків на підставі відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України та форми 1-ДФ про суми виплачених доходів було виявлено отримання позивачем загального доходу за 2013 рік в загальній сумі 1 132 251,33 грн. (в т.ч. дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1122190,99 грн. від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»). Перевіркою, зокрема, встановлено, що позивачем порушено підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статтю 179 ПК України, в результаті чого підлягає донарахуванню ПДФО за 2013 рік в сумі 139 019,98 грн.

На підставі акту перевірки від 08.10.2014 року №8220/17.3/ Луцькою ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2014 року, яким позивачу збільшено грошове зобов»язання з ПДФО на 173774,97 грн., в т.ч.: за основним платежем - 139 019,98 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 34754,99 грн.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу підлягає донарахуванню ПДФО в загальній сумі 97 251,24 грн., в т.ч.: основний платіж - 77 800,99 грн., штрафні санкції - 19 450,25 грн., та саме у такому розмірі позивачу слід було визначити податкове зобов»язання з ПДФО, відтак, у вказаній сумі оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте правомірно, в той час як в сумі 76 523,75 грн. (в т.ч.: за основним платежем - 61 218,99 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 15 304,74 грн.) - зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно із підпунктом «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Підпунктом «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній на момент анулювання суми боргу) передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов»язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов»язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов»язаний виконати всі обов»язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відтак, до загального річного оподатковуваного доходу позивача за 2013 рік підлягав до включення дохід у вигляді суми боргу (в т.ч.: основної суми боргу, процентів та пені), анульованого згідно з договором про припинення зобов»язань за кредитним договором № 014/1101/82/35842 від 25.05.2007 року. При цьому, кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконав вимоги підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України шляхом повідомлення позивача під підпис про анулювання (прощеного) боргу та включення суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного). Відтак, позивач самостійно повинен був сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації за 2013 рік.

Однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2014 року (яке набрало законної сили 03.10.2014 року) у справі №161/10072/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції про визнання недійсними та зміни умов договору позов задоволено, суд вирішив змінити умови пункту 1 договору про припинення зобов»язань за кредитним договором №014/1101/82/35842 від 25.05.2007 року, що був укладений 04.10.2013 року, встановивши розмір непогашеної позичальником заборгованості в розмірі 57 375,29 доларів США, що складає еквівалент 459 002,00 грн., а пеню за порушення строків розрахунків в розмірі 153 000,77 грн.

Таким чином, оподатковуваний дохід позивача за 2013 рік у вигляді анульованого (прощеного) боргу за кредитним договором №014/1101/82/35842 від 25.05.2007 року та сума податкових зобов»язань з ПДФО повинні бути визначені з урахуванням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2014 року у справі №161/10072/14-ц.

На вимогу суду першої інстанції відповідачем проведено розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, за четвертий квартал 2013 року (форма №1ДФ) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідно до якого позивачу підлягає донарахуванню ПДФО в загальній сумі 97 251,24 грн., в т.ч.: основний платіж - 77 800,99 грн., штрафні санкції - 19 450,25 грн.

Виходячи із встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачу підлягає донарахуванню ПДФО в загальній сумі 97 251,24 грн., в т.ч.: основний платіж - 77 800,99 грн., штрафні санкції - 19 450,25 грн., та саме у такому розмірі позивачу слід було визначити податкове зобов»язання з ПДФО, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення в сумі 76 523,75 грн. прийняте відповідачем протиправно, через що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі №803/3027/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.03.2017 року.