Справа № 813/1183/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року справа № 813/1183/16

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління внутрішньої безпеки у Львівській області департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування, наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління внутрішньої безпеки у Львівській області департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому з урахуванням обєднаного провадження у справі №813/2203/16 та уточнень позовних вимог від 04.05.2016,10.05.2016, 14.09.2016 просить суд:

- визнати протиправними та незаконними висновки службового розслідування відповідача щодо звільнення позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області №863 від 18.04.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Червоноградського ВП ГУ НП майора поліції ОСОБА_1М.»;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу»;

- зобовязати начальника ГУ НП у Львівській області поновити позивача на посаді;

- зобовязати ГУ НП у Львівській області виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління внутрішньої безпеки у Львівській області департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та незаконними висновків службового розслідування відповідача щодо звільнення позивача; визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області №863 від 18.04.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Червоноградського ВП ГУ НП майора поліції ОСОБА_1М.»; зобовязання начальника ГУ НП у Львівській області поновити позивача на посаді; зобовязання ГУ НП у Львівській області виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі від 05.10.2016 позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача з посади залишена без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду у справі від 05.10.2016 про залишення позовної заяви (в частині) без розгляду, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про порушення позивачем вимог антикорупційного законодавства. Позивач зазначає, що він ніколи не був членом жодної політичної партії, в тому числі і політичної партії «Народний рух України». Позивач також заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 визнає, що він як депутат Червоноградської міської ради Львівської області голосував за утворення виконавчого комітету, до складу якого увійшла його дружина ОСОБА_3 Проте, вказує на те, що вказане рішення приймалось колегіально, а не ним особисто, а тому, конфлікту інтересів не вбачає. Крім того, позивач не отримав жодної матеріальної чи нематеріальної користі від прийняття рішення щодо включення його дружини до складу виконавчого комітету. Також позивач спростовує доводи відповідача, викладені у висновку службового розслідування, про не зазначення у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014рік доходів його дружини - ОСОБА_3 тим, що вона відмовилась надати таку інформацію, яка є комерційною таємницею.

Позивач також звертає увагу на те, що постанова Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, скасована постановою Апеляційного суду Львівської області від 02.12.2016 у справі №459/1123/16-ц.

Крім того, позивач вважає, що спірний наказ ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» прийнятий з порушенням місячного строку, встановленого для накладення такого виду дисциплінарного стягнення.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до ст.10 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським заборонено провадити політичну діяльність. Проте, відповідач встановив, що позивач є членом політичної партії «Народний рух України», що підтверджується, зокрема, інформацією, розміщеною на сайті Центральної виборчої комісії України. Також за результатами проведення службового розслідування встановлено факт порушення позивачем вимог антикорупційного законодавства, яке полягає в голосуванні ним як депутатом Червоноградської міської ради Львівської області за утворення виконавчого комітету, до складу якого увійшла його дружина ОСОБА_3 Відповідач зазначає, що згідно з ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» такі дії позивача необхідно розцінювати як конфлікт інтересів. Крім того, відповідач порушив вимоги ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а саме не зазначив у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014рік доходів його дружини - ОСОБА_3 Відповідач зазначає, що вина позивача у вчиненні дисциплінарного правопорушення доведена повністю, що підтверджується матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. За наслідками службового розслідування правомірно прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в поліції. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та уточненнях до неї. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча повідомлялась про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» щодо звільнення позивача з посади, необхідно відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Позивача ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області, що підтверджується копією наказу №2 о/с (Т.1 а.с.83).

Відповідач провів службове розслідування щодо додержання позивачем вимог антикорупційного законодавства, за результатами якого складено висновок службового розслідування за фактом надходження акта прокурорського реагування про порушення антикорупційного законодавства старшим інспектором-черговим сектору РПП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 від 22.03.2016

У вказаному висновку відповідача встановлено порушення позивачем вимог ст.ст.8, 10, 61 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.28, 35, 40 Закону України «Про запобігання корупції», ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а також факт вчинення ним адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією. Крім того, рекомендовано накласти на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З урахуванням висновку службового розслідування від 22.03.2016 наказом т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області №863 від 18.04.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Червоноградського ВП ГУ НП майора міліції ОСОБА_1М.» на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Згідно з наказом т.в.о начальника ГУ НП у Львівській області №141 о/с від 18.05.2016 «По особовому складу» позивача звільнено зі служби з поліції у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Вважаючи протиправним наказ т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області №141 о/с від 18.05.2016 «По особовому складу», позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII(далі - Закон України №580-VIII).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 вказаного Закону поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та поліцейського.

Згідно з п.1 ст.59 Закону України №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 (далі - Статут).

У статті 1 Статуту наведено визнання службової дисципліни як дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Статуту).

Відповідно до ст.5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом.

Статтею 7 Статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно з ст.14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

15.03.2016 до ГУ НП у Львівській області з прокуратури Львівської області надійшло для розгляду та проведення службового розслідування подання (в порядку ч.3 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції) з Червоноградської місцевої прокуратури.

У вказаному поданні зазначено, що 26.02.2016 надійшло звернення ОСОБА_4 щодо можливого подання старшим інспектором черговим сектору реагування патрульної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області майором поліції ОСОБА_1 недостовірних відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік. З огляду на наведене, висловлювалось прохання про призначення службового розслідування щодо порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із вказаним Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить вказаному Закону.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013 (далі - Інструкція).

У звязку з надходженням акта прокурорського реагування про виявлення в службовій діяльності працівників органів внутрішніх справ порушення законодавства відповідно до п.2.1 та п.2.2.19 Інструкції наказом т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 16.03.2016 призначено службове розслідування щодо порушення позивачем вимог антикорупційного законодавства.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом надходження акта прокурорського реагування про порушення антикорупційного законодавства старшим інспектором-черговим сектору РПП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 від 22.03.2016 (далі -Висновок) (Т.1 а.с.222-227).

У Висновку (Т.1 а.с.227) рекомендовано за порушення вимог ст.ст.8, 10, 61 Закону України №580-VIII, ст.ст.28, 35, 40 Закону України «Про запобігання корупції», вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, що виразилось у неповідомленні про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів, не вчиненні дій та не прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжитті заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, порушення вимоги ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», які проявилися у не вказані в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік про доходи своєї дружини ОСОБА_3 за встановленою законом формою на старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

З аналізу вказаного Висновку вбачаються такі порушення:

- позивач як депутат Червоноградської міської ради Львівської області 16.12.2015 голосував за утворення виконавчого комітету, до складу якого увійшла його дружина ОСОБА_3, чим порушив вимоги ст.ст. 28, 35, 40 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією;

- позивач не вказав в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік про доходи своєї дружини ОСОБА_3, чим порушив ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

З приводу обставин щодо членства позивача в політичній партії «Народний рух України», щодо голосування ним на засіданні Червоноградської міської ради Львівської області за кандидатуру своєї дружини - ОСОБА_3 до виконавчого органу ради, обставин щодо не внесення ним до декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік відомостей про доходи своєї дружини ОСОБА_3, щодо строків притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то такі суд досліджував і надавав оцінку відповідним доказам, при прийнятті постанови від 05.10.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що вказані вище обставини, а також обставини щодо правомірності висновків службового розслідування відповідача щодо звільнення позивача та правомірності наказу т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області №863 від 18.04.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Червоноградського ВП ГУ НП майора поліції ОСОБА_1М.», поновлення на посаді, встановлені постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2016, яке набрало законної сили, згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016, та відповідно не підлягають доказуванню в межах цієї справи.

Щодо доводів позивача про скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок. Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу. Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в листі від 14.11.2012 №2379/12/13-12.

З урахуванням наведених норм, суд бере до уваги той факт, що постанова Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, скасована постановою Апеляційного суду Львівської області від 02.12.2016 у справі №459/1123/16-ц. Тому, для суду є обовязковим висновок про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП (неповідомлення особою про наявність в неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів).

Проте, суд звертає увагу на те, що до предмету доказування у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не входили обставини щодо не внесення ним до декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік відомостей про доходи своєї дружини ОСОБА_3 Тому, наявність вказаної постанови Апеляційного суду Львівської області не спростовує висновків суду про вчинення позивачем дисциплінарного проступку щодо не внесення ним до декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік відомостей про доходи своєї дружини ОСОБА_3

Щодо строків прийняття відповідачем оскарженого наказу ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача, суд встановив таке.

Відповідно до ст.18 Статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Суд зазначає, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади накладено на позивача відповідно до наказу т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області №863 від 18.04.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Червоноградського ВП ГУ НП майора поліції ОСОБА_1М.», а виконане стягнення відповідно до наказу ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу».

Безпідставними є доводи позивача про те, що відповідач прийняв наказ від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» з порушенням місячного строку, оскільки згідно з довідкою №63 від 25.04.2016 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС позивач з 25.04.2016 по 29.04.2016 включно перебував в стані тимчасової непрацездатності.

Суд також зазначає, що при розгляді справи в межах позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції, позивач на інші підстави не посилався.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, вимог чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління внутрішньої безпеки у Львівській області департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування, наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.05.2016 №141о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик