Справа № 802/1138/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1138/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

14 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Тичко Л.А.,

представників третіх осіб:Товбуха Б.М., Романенко Ю.В., Котика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Верховна Рада України в особі Комітету з питань охорони здоров'я; Міністерство охорони здоров'я України; Комунальний заклад "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2" (далі - треті особи 1, 2, 3) до Вінницької обласної Ради (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Вінницька обласна державна адміністрація; Департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації; Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області; Вінницька міська рада; Вінницьке обласне спеціалізоване територіальне медичне об'єднання "Фтизіатрія" (далі - третя особа 4, 5, 6, 7, 8) про визнання рішення неправомірним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в серпні 2016 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправним рішення Вінницької обласної ради від 15.07.2016 №166 "Про припинення шляхом ліквідації комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 в задоволення адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник відповідача та представники третіх осіб заперечили проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2016 Вінницька обласна Рада VІІ скликання на 9 сесії прийняла рішення №166 (том 1 а.с. 175-176), яким вирішено:

"1. Припинити шляхом ліквідації юридичну особу - комунальний заклад "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер № 2" (код ЄДРПОУ 4004448), розташовану за адресою: вул. Мічуріна, 34, м. Вінниця, 21010.

2. Створити ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи - комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер № 2" та затвердити її персональний склад згідно із додатком.

3. Ліквідаційній комісії здійснити організаційно-правові заходи щодо ліквідації комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер № 2" в порядку, установленому чинним законодавством України.

4. Встановити строк заявлення кредиторами своїх вимог - два місяці з дня оприлюднення оголошення про припинення комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер № 2".

5. Встановити, що в результаті ліквідації, комплекс будівель комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2" загальною площею 1033,6 м кв. за адресою: м. Вінниця, вул. Мічуріна, б. 34 передати безоплатно до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці, а інше майно та матеріальні цінності закріпити на праві оперативного управління за Вінницьким обласним спеціалізованим територіальним медичним об 'єднанням "Фтизіатрія"".

6. Ліквідаційній комісії оформити передачу-приймання майна до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та до Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного об'єднання "Фтизіатрія" за актами та подати їх на затвердження.

7. Директору Департаменту охорони здоров'я обласної державної адміністрації ОСОБА_7 здійснити організаційно правові заходи щодо виконання статті 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

8. Внести зміни та доповнення у додаток № 2 до рішення 23 сесії Вінницької обласної Ради 3 скликання від 12 жовтня 2001 року № 483 "Про управління об'єктами спільної власності територіальних громад області", а саме:

8.1. Вилучити з розділу "Установи медицини" такий пункт:

" 51. Комунальний заклад "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2"".

9. Обласній державній адміністрації передбачити кошти на проведення процедури ліквідації.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачем подано адміністративний позов про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

20.12.2016 відповідачем на пленарному засіданні 13 сесії Вінницької обласної Ради VII скликання прийнято рішення №250 "Про скасування рішення 9 сесії Вінницької обласної ради VII скликання від 15.07.2016 № 166", яким самостійно скасовано оскаржуване рішення.

Разом з тим, вважаючи протиправним сам факт прийняття рішення №166 від 15.07.2016 "Про припинення шляхом ліквідації комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2"", яке діяло протягом 5 місяців, та, на думку позивача, порушувало права громадян - жителів територіальної громади м. Вінниці, позивач просить визнати таке рішення протиправним.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішення Вінницької обласної Ради № 166 "Про припинення шляхом ліквідації комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2" скасоване, а законних прав та інтересів позивача внаслідок його прийняття не порушено, тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) вказано, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 43 Закону № 280/97-ВР зазначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради розглядаються питання щодо вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону № 280/97-ВР районні і обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Згідно п. 1.1. Розділу І Статуту Комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2", затвердженого рішенням 25 сесії Вінницької обласної Ради 4 скликання №969 від 23.12.2005, Комунальний заклад "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2" є об'єктом права спільної власності територіальних громад Вінницької області, управління якою здійснює Вінницька обласна Рада (далі - Орган управління майном).

Частиною 3 ст. 49 Конституції України вказано, що Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

З наведеного слідує, що органи місцевого самоврядування, при здійснені покладених на них Державою управлінських функцій, спрямованих на створення умов для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування, що впроваджуються, окрім іншого, і через прийняття відповідних рішень, обмежені у праві скорочувати існуючу мережу державних і комунальних закладів охорони здоров'я.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що 20.12.2016 відбулось засідання 13 сесії Вінницької обласної Ради VІІ скликання, на якій, зокрема, прийнято рішення №250 "Про скасування рішення 9 сесії Вінницької обласної Ради VІІ скликання від 15.07.2016 року №166" (том 3 а.с.46-51 ).

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Офіційне тлумачення зазначеного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду №7-рп/2009 від 16.04.2009, правовою позицією якого визначено, що орган місцевого самоврядування не позбавлений права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в даному випадку мало місце самостійне скасування Вінницькою обласною Радою прийнятого на 9 сесії Вінницької обласної Ради VІІ скликання оскаржуваного рішення від 15.07.2016 року №166 "Про припинення шляхом ліквідації комунального закладу "Вінницькій обласний протитуберкульозний диспансер №2".

Згідно даних, що містяться у витязі з протоколу поіменного голосування пленарного засідання чергової 13 сесії обласної Ради 7 скликання, за прийняття рішення №250 "Про скасування рішення 9 сесії Вінницької обласної ради VII скликання від 15.07.2016 № 166" в цілому проголосувало 48 депутатів, проти - 0, утрималось - 5, не голосувало - 9 ( том 3 а.с. 49-51 ).

При цьому, ч. 1 ст. 6 КАС України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

З огляду на те, що оскаржуване рішення станом на час вирішення даної справи самостійно скасовано відповідачем, згідно з рішенням Вінницької обласної Ради №250 від 20.12.2016 "Про скасування рішення 9 сесії Вінницької обласної ради VII скликання від 15.07.2016 № 166", воно припинило свою дію.

При цьому, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що з часу прийняття оскаржуваного рішення і до моменту його скасування відповідачем на підставі приписів цього рішення не виникли будь - які правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а тому не можна говорити про наявність порушення прав або інтересів позивача внаслідок прийняття Вінницькою обласною радою рішення №166 від 15.07.2016.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що "ліквідація" - це одна з форм припинення діяльності суб'єкта господарювання (юридичної особи).

Статтею 104 ЦК України та ст. 59 ГК України зазначено, що юридична особа припиняє своє існування шляхом ліквідації чи реорганізації. При ліквідації діяльність припиняється без правонаступництва, тобто без переходу прав та зобов'язань юридичної особи, що ліквідується, до інших осіб. Отже, при ліквідації юридичної особи її права та обов'язки припиняються.

Разом з тим, згідно положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV юридична особа є ліквідованою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент прийняття Вінницькою обласною Радою рішення №250 від 20.12.2016 відомості про припинення юридичної особи - комунального закладу "Вінницькій обласний протитуберкульозний диспансер №2" в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесені, а отже оскаржуване рішення не було виконаним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Вінницької обласної Ради № 166 "Про припинення шляхом ліквідації комунального закладу "Вінницький обласний протитуберкульозний диспансер №2" скасоване, а законних прав та інтересів позивача внаслідок його прийняття не порушено, тому правові підстави для визнання оскаржуваного рішення відповідача протиправним відсутні.

Апеляційний суд також вказує на те, що із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. Тобто КАС України передбачає спосіб захисту права порушеного внаслідок прийняття суб'єктом владних повноважень протиправного рішення, а саме визнання такого рішення протиправним та його скасування. При цьому така правова конструкція не передбачає можливості визнання рішення протиправним без його скасування.

Також апеляційний суд, враховуючи посилання позивача, на те, що прийняття оскаржуваного рішення, стало наслідком неналежного виконання своїх посадових обов'язків службовими особами відповідача, що є підставою для притягнення їх до юридичної відповідальності, вважає за доцільне роз'яснити позивачу таке. З врахуванням предмету та меж судового розгляду в даній адміністративній справі, питання про притягнення посадових осіб відповідача до відповідальності, не може бути вирішене. Що в свою чергу не позбавляє позивача права на звернення до компетентних органів для проведення відповідної перевірки.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 березня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.