Справа № 154/3301/16,2-а/154/201/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Справа № 876/682/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2016 року у справі № 154/3301/16 за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмови провести перерахунок пенсії та про перерахунок та виплату пенсії державного службовця, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати неправомірними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови їй в проведенні перерахунку пенсії за період з 01 грудня 2015 року та зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату її пенсії з 01 грудня 2015 року в розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу.

Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в Володимир-Волинському об'єднаному управлінні ПФУ Волинської області, як одержувач пенсії за віком. Після звільнення з роботи з посади заступника начальника Володимир-Волинського управління Державної казначейської служби України у Волинській області їй було призначено пенсію згідно ст.37 Закону України «Про державну службу». Стаж на посаді державного службовця становить 26 років 1 місяць та 5 днів. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90 відсотків. Пенсія була перерахована відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», яка діяла в початковій редакції закону - у тому ж відсотковому розмірі, але із включенням до розрахунку розміру матеріальної та соціальної допомог, а також індексації.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р., 11 листопада 2016 року позивач звернулася з метою проведення перерахунку пенсії з 01.12.2015 р. до Володимир-Волинського об'єднаного управління ПФУ Волинської області. Однак, відповідач відмовив їй в проведенні перерахунку пенсії, про що повідомив її листом № 308/К-02 від 17.11.2016 р., покликаючись на відсутність правових підстав для задоволення її вимог.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2016 року позов задоволено, а саме судом першої інстанції було визнано неправомірними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку її пенсії за період з 01 грудня 2015 року та зобов'язано Володимир-Волинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату її пенсії з 01 грудня 2015 року в розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач дійсно перебуває на обліку у Володимир-Волинському об'єднаному управлінні ПФУ Волинської області, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що не заперечується відповідачем.

Стаж на посаді державного службовця становить 26 років 1 місяць та 5 днів. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90 відсотків. Пенсія була перерахована відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», яка діяла в початковій редакції закону - у тому ж відсотковому розмірі, але із включенням до розрахунку розміру матеріальної та соціальної допомог, а також індексації.

З доводів позивача вбачається, що вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

17.11.2016 року відповідач своїм листом відмовив позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на розділ ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм, вбачається, що вказана норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31 травня 2000 року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 1 січня 2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Тому, з 1 січня 2015 року в Законі України «Про державну службу», а з 15 грудня 2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім того, з 1 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Також, з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, апеляційний суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставин справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити.

Постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2016 року у справі № 154/3301/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текс рішення виготовлено 21.03.2017 року.