Справа № 646/6223/16-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 р. Справа № 646/6223/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. по справі № 646/6223/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м.Харкові , Інспектора роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Харкові лейтенанта поліції Кисельова Євгена Борисовича

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Інспектора роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Харкові лейтенанта поліції Кисельова Євгена Борисович при складанні постанови ПС2 № 878675 від 16.05.2016р. у справі про адміністративне правоворушення та скасувати вказану постанову у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.12.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає, що дії відповідача при прийнятті постанови ПС2 № 878675 від 16.05.2016р. у справі про адміністративне правоворушення не відповідали критеріям обгрунтованості, добросовісності, розумності, рівності та пропорційності, чим було порушено його права, однак суд поверхнево оцінив дії інспектора на відповідність їх вимогам ст.2 КАС України. Крім того, завуважує, що судом першої інстанції взагалі не була надана оцінка таким доказам як показання свідка.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 16.05.2016р. Інспектор роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Харкові лейтенанта поліції Кисельов Є,Б. виніс постанову серії ПС2 №878675 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за те, що останній 16.05.2016р. о 07год. 45 хв., керуючи автомобілем марки Volksvagen Passat B6, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Харкові здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожного знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач не погодився з таким рішенням відповідача, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача при складанні постанови ПС2 № 878675 від 16.05.2016р., а також з законності та обгрунтованості оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності ( ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП). Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.222 КупАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, чч.1-3 статті 122 КупАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі Наказом МВС від 07.11.2015 було затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 (далі- Інструкція).

Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Розділ ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення(п.1)

Пункт 2 Розділу ІІІ Інструкції конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з п.4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, як було встановлено судо першої інстанці, з 19год 45 хв. 15.05.2016р. до 09 год 00 хв. 16.05.2016р. лейтенант поліції Кисельов Є.Б. ніс службу у складі екіпажу №401 (борт1937)

Таким чином, колегія суддів зазначає, що дії Інспектора роти батальйону№ 1 УПП у місті Харкові Кисельова Є.Б. по розгляду справи про адміністративне правопорушення та складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення є правомірними, оскільки, вони є службовою діяльністю працівників поліції на виконання своїх професійних обов'язків.

Отже, судова колегія вважає, що Інспектора роти батальйону№ 1 УПП у місті Харкові Кисельова Є.Б., реалізуючи надану йому, як субєкту владних повноважень, компетенцію, діяв на підставі, в межах повноважень та порядку, передбаченому діючим законодавством України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині визнання протиправними дії Інспектора роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Харкові лейтенанта поліції Кисельова Євгена Борисович при складанні постанови ПС2 № 878675 від 16.05.2016р. у справі про адміністративне правоворушення

Щодо суті вчиненого правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що постановою серії ПС2 №878675 від 16.05.2016 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 255,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП).

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_3 16.05.2016р. о 08год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Volksvagen Passat B6, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Харкові по вул. Полтавський шлях, 147, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожного знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу(посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КУпАП , колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування постанови серії ПС2 №878675 від 16.10.2016 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Крім того, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що ґрунтуються на відеозаписі з нагрудного реєстратора інспектора поліції, є помилковими, оскільки дані відеозаписи не є належними доказами у справі, а інші докази на підтвердження вини позивача під час судового розгляду не встановлено.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу вищезазначених положень ч.3, 4 ст. 70 КАС України даний відеозапис нагрудного реєстратора інспектора поліції є недопустимим, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права. А тому колегія суддів до уваги наданий відповідачем доказ ( відеозапис з нагрудної камери поліцейських) не приймає.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень <…>, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення <…> покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Підсумовуючи вказане, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не спростовано позицію позивача.

Під час розгляду справи доказів які б свідчили про правомірність рішення відповідача отримано не було.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими пособами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права, підлягає частковому скасуванню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. по справі № 646/6223/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2 №878675 від 16.05.2016р. у справі про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенантом поліції Кисельовим Євгеном Борисовичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 20.03.2017 р.