Справа № 818/1757/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р.Справа № 818/1757/16
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року по справі № 818/1757/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумський завод продовольчих товарів" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Сумський завод продовольчих товарів", звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області про стягнення пені у розмірі 31 603, 59 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року задоволено позов.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Сумський завод продовольчих товарів" (вул. Зарічна, 1, с. Бездрик, Сумський район, Сумська область, 42350, ) пеню у розмірі 31 603 грн. 59 коп.

Стягнуто на користь ПАТ «Сумський завод продовольчих товарів» (вул. Зарічна, 1, с. Бездрик, Сумський район, Сумська область, 42350, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (40000, м. Суми, Покровська площа, 2, ) судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Відповідач, Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт вказує на відсутності певного нормативно встановленого порядку та механізму щодо нарахування пені на суму заборгованості з бюджету заявленого до відшкодування ПДВ. Також вказує, що залишок невідшкодованої суми по декларації за січень 2016 року, який згідно з постанови становить 2867622, 25 грн. в повному обсязі був зарахований в погашення поданого уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з самостійним виправленням помилок за лютий 2016 р., а тому правових підстав для стягнення пені не має. (а.с. 78-81).

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Сторони належним чином були повідомленні про дату. час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Від УДКСУ надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що ними не порушувалось законодавство. Від сторони позивача надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги. Просили у її задоволенні відмовити. Неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду та вирішення справи за наявними у справі документами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.12.2016 року повне найменування Позивача: Приватне акціонерне товариство «Сумський завод продовольчих товарів», скорочене найменування: ПАТ «Сумський завод продтоварів».

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що 22.02.2016 позивачем до Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року (а.с. 13-14), розрахунок суми бюджетного відшкодування, що підлягає сплаті на поточний рахунок позивача - 437000 грн. 00 коп. (а.с. 16) та подано заяву про бюджетне відшкодування (а.с. 17-18).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду за №818/845/16 від 28.09.2016 (а.с. 28-30) визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Сумах щодо неподання до управління Державної казначейської служби України у Сумському районі висновку про суми відшкодування податку на додану вартість щодо відшкодування з бюджету на користь ПАТ "Сумський завод продовольчих товарів" 437000,00 грн. за декларацією за січень 2016 року та зобов'язано ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області подати до Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі висновок про суми відшкодування податку на додану вартість щодо відшкодування з бюджету ПАТ "Сумський завод продовольчих товарів" 437000,00 грн. за декларацією за січень 2016 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 (а.с. 20-23) апеляційну скаргу ДПІ у м.Сумах - залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду за №818/845/16 від 28.09.2016 без змін.

25.10.2016 Управлінням Державної казначейської служби України у Сумському районі перераховано позивачу 150 237 гривень 75 копійок в рахунок відшкодування податку на додану вартість за декларацією за січень 2016 року (а.с. 24).

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, проти чого не заперечувалось стороною відповідача - податкового органу, що станом на день розгляду справи Державною податковою інспекцією у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області до Управління ДКС України у Сумському районі Сумської області не поданий висновок про відшкодування ПАТ "Сумський завод продовольчих товарів" залишку суми ПДВ згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року у розмірі 286 762,25 грн.

Відповідно до п. 14.1.18 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п. 200.10, 200.12 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, обов'язок податкового органу, протягом п'яти днів з моменту закінчення перевірки, направити до органу казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування - прямо встановлений ПК України.

В даному випадку представником відповідача не надано доказів виконання ДПІ у м. Сумах норми п. 200.12 ПК України.

Відповідно до п. 200.23. статті 200 Податкового кодексу України передбачено, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеною цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, у зв'язку з не поверненням позивачу суми бюджетного відшкодування у повному обсязі, позивач звернувся з вимогою про стягнення бюджетної заборгованості та нарахування пені на рівні 120% облікової ставки НБУ.

Враховуючи положення п.200.23 ст.200 ПК України, ПАТ "Сумський завод продовольчих товарів" на суму бюджетної заборгованості з ПДВ донарахувало пеню з дати виникнення заборгованості з 12.07.2016 по 26.12.2016 включно (а.с. 25).

Так, сума пені на бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за період прострочення з 12.07.2016 по 26.12.2016 складає 31603 грн. 59 коп.

Відповідачем передбачені законом дії для повернення пені не проводилися, будь-яких доказів вчинення таких дій відповідачем не подано.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 460/2011, Державна казначейська служба України, відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

В даному випадку, право на бюджетне відшкодування із заборгованості бюджету з податку на додану вартість, є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантовано ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 р. і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Неправомірне та несвоєчасне неповернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право власності юридичної особи, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень вищевказаних Законів.

Крім того, відповідно до Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (Постанова КМУ №39), (надалі Порядок №39), цей Порядок визначає механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

Положеннями пункту 8 та 9 Порядку №39, який є обов'язковим для застосування відповідачами в межах спірних правовідносин, передбачено, що Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках.

Пунктом 9 Порядку №39, встановлено, що на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Порядок та строки надсилання такої інформації відповідно до п.8 Порядку №39 визначаються Державною податковою службою.

Таким нормативним актом, є спільний Наказ Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 03.02.2011 р. №68/23, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2011 р. за N 199/18937 «Про затвердження Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках» (надалі - Порядок №68/23). Цей Порядок розроблено у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України (2755-17) з урахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" ( 2857-17 ) та з метою забезпечення координації дій органів державної податкової служби та державного казначейства у процесі бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, які заявлені до відшкодування платниками податку.

2. Органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі протягом місяця, виходячи з наявних матеріалів, що можуть свідчити про підтвердження нарахування бюджетного відшкодування, забезпечують подання до центрального органу державної податкової служби зведеної інформації про можливі загальні обсяги відшкодування податку на додану вартість коштами у кожному регіоні у розрізі платників (щодо яких наявні зазначені матеріали) за деклараціями, сума заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість за якими з урахуванням уточнюючих розрахунків становить 100 тис. грн. і більше (далі - інформація).

3. Структурний підрозділ центрального органу державної податкової служби, який здійснює адміністрування облікових та звітних показників, після отримання інформації здійснює протягом трьох робочих днів:

формування вихідних форм інформації;

контроль за відповідністю сум в інформації даним офіційних звітів центрального органу державної податкової служби;

передачу інформації структурним підрозділам центрального органу державної податкової служби для проведення ретельного аналізу, за результатами якого відповідні підрозділи надають наявні матеріали структурному підрозділу центрального органу державної податкової служби, який адмініструє відшкодування податку на додану вартість, для узагальнення;

направляє отримані від структурного підрозділу центрального органу державної податкової служби, який адмініструє відшкодування податку на додану вартість, узагальнені матеріали органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

4. Не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання узагальнених матеріалів, органи державної податкової служби за місцезнаходженням платника за результатами підтвердження достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість формують висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, реєстри яких органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі направляють до центрального органу державної податкової служби для формування узагальненої інформації.

5. Центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, іншими платниками та платниками, у яких суми до бюджетного відшкодування заявлені в період дії Закону України "Про податок на додану вартість" ( 168/97-ВР ) та залишились невідшкодованими. Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє:

до Державного казначейства України;

одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

6. Державне казначейство України:

направляє узагальнену інформацію органам державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які згідно з отриманими висновками та узагальненою інформацією відповідно до чинного законодавства здійснюють бюджетне відшкодування податку на додану вартість платникам податку;

передає до органів державної податкової служби у порядку, затвердженому наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України від 25.04.2002 N 74/194 (z0436-02) "Про затвердження Порядку взаємодії між органами Державного казначейства України та органами державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.05.2002 за N 436/6724, інформацію про здійснене бюджетне відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Виходячи із системного аналізу з вищенаведених вимог, вбачається обов'язок належного виконання для задоволення прав платника податків на отримання бюджетного відшкодування коштів з ПДВ, з боку контролюючого органу, в особі податкового органу на різних відповідних рівнях, крім проведення перевірки, спрямування до органу, що здійснює бюджетне відшкодування, в особі органу казначейської служби (на різних рівнях), окрім висновку та реєстрів висновку, також узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Зазначений обов'язок прямо витікає з вищенаведених вимог. Така узагальнена інформація є належною правовою підставою для органу казначейської служби для перерахування коштів з держбюджету. Не виконання такого обов'язку з боку податкового органу, унеможливлює та не надає підстав для казначейського органу здійснити своєчасне відшкодування ПДВ.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку орган казначейської служби позбавлений правової можливості здійснювати контроль та втручатися у функціональні обов'язки податкового органу, такими функціями казначейський орган не наділений.

В той же час, право позивача на вчасне отримання бюджетного відшкодування з ПДВ на свій рахунок не поставлене в залежність від належного виконання усіма органами влади своїх обов'язків, які вони повинні вчиняти відповідного до діючого законодавства.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням ч.2 ст..71 КАС України не доведеним з боку Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, що ним у достатній мірі виконанні усі передбачені законодавством дії спрямовані на належне та своєчасне заявленого до відшкодування сум на користь позивача.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає, що 15.09.2016 ПАТ «Сумский завод продтоварів» було подано до контролюючого органу Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2016 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 437000грн. Суд не може погодитися з даним твердженням апелянта, оскільки підприємство не заявляло бюджетне відшкодування ПДВ по податковій декларації за лютий 2016 року (та не претендувало на таке відшкодування за вказаний період, а тому не підпадає під пункт 200.14 Податкового кодексу України «...платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді», тобто вказаний Уточнюючий розрахунок не має жодного відношення до декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року. Дане питання вже розглядалось у справі №818/845/16 і під час засідань у Сумському окружному адміністративному суді, і під час засідання у Харківському апеляційному адміністративному суді.

В своїй ухвалі по справі №818/845/16 колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду зазначила, що оскільки за результатами камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року Позивач не отримав податкового повідомлення-рішення, а тому сума бюджетного відшкодування 437000 грн. є узгодженою, що зобов'язувало податковий орган протягом п'яти днів з моменту закінчення перевірки, направити до органу казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування, а нормами ПК України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість і в даному випадку підлягав відшкодуванню податок на додану вартість саме за січень 2016 року, а тому жодні уточнюючи розрахунки за інші більш пізні періоди ніяким чином не можуть впливають на бюджетне відшкодування за січень 2016 року.

Слід також зазначити, що постановою колегії суддів судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 03.11.2015 по справі №21-99а15 (а.с.57) зазначено, що «.. дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи змін показників податкової звітності суд суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків..., оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі».

Також слід звернути увагу на те, що Відповідач листом за №52127/18-19-12-02 від 28.12.2016 (а.с.47-49) звертався до управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Сумській області з проханням посприяти у відновленні переплати по декларації за січень 2016 року та приведення у відповідність переплат, які були використані уточнюючими розрахунками за квітень 2015р., за травень 2015р. та за лютий 2016р. На думку колегії суддів, даним листом ДПІ у м. Сумах підтвердило те, що зменшення залишку невідшкодованої суми ПДВ по декларації з ПДВ за січень 2016 р. відбулося не з вини Позивача, а через недосконалість автоматизованої системи «ІКП».

Згідно роздруківки витягу з електронного кабінету платника податку (а.с. 65) станом на 19.01.2017 на ІКП підприємства по податку на додану вартість значилась переплата в розмірі 1949152, 33грн., тобто твердження Апелянта про те, що на даний час по ІКП у Позивача відсутній залишок невідшкодованої суми ПДВ - є недостовірним.

Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта про відсутність підстав для нарахування пені з огляду на відсутність встановленого порядку та механізму щодо нарахування пені на суму заборгованості з бюджету заявленого до відшкодування ПДВ, та відсутності у програмному забезпеченні з автоматичного ведення інтегрованої картки платника автоматичного нарахування пені на таку суму заборгованості. Положеннями п.200.23. ст..200 ПК України, як нормами прямої дії чітко та однозначно визначена правова можливість обчислення розміру пені з її складовими, у випадку просрочення бюджетного відшкодування, та не поставлена в залежність від відсутності того чи іншого алгоритму порядку нарахування, як і від відсутності у податкового органу програмного забезпечення для автоматичного нарахування пені на таку суму заборгованості. Таке нарахування піддається обчисленню. Не може бути підставою для відмови у такому нарахуванні пені з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

З огляду на наведене, колегія суддів також приходить до висновку, що нарахована сума пені підлягає стягненню на користь позивача з Державного бюджету України, а від так позовні вимоги щодо стягнення Державного бюджету України пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта та надані документи, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року по справі № 818/1757/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.