Справа № 623/1136/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 р. Справа № 623/1136/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про поновлення пропущеного строку і визнання дій протиправними та зобов'язання стягнення недорахованої і невиплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 08.07.2015 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі провести нарахування і виплату йому пенсії за період з 19.01.2015 року по 04.09.2015 року.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а позов задоволено.

Відновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 08.07.2015 року.

Визнано незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області від 05.05.2015 року за № 9 про відмову в призначенні пенсії за віком відносно ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області провести нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 19.01.2015 року по 04.09.2015 року.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Відповідач, Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а, прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 19.01.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Ізюмському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до положень п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

05.05.2015 р. рішенням Управління Пенсійного Фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 9 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13, Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Пенсію на пільгових умовах позивачу призначено тільки з 04.09.2015 року.

Не погоджуючись з даним рішенням, а також з датою призначення пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірної відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 19.01.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно до якого особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 82 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній станом на день звернення позивача із заявою до відповідача) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 р. (в редакції, чинній станом на день звернення позивача із заявою до відповідача) (далі Порядок) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

За бажанням особи, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до п.2.1. Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно п.3.3. Порядку орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Згідно п. 4.2. Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до п.4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.7. Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 26.05.1980 р. по 27.03.1981 р., з 11.05.1984 р. по 30.08.1984 р., з 14.09.1984 р. по 11.06.1990 р., з 29.06.1990 р. по 21.08.1992 р., з 18.12.2009 р. по 12.01.2015 р. працював на посаді помічника бурильника та бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин нафти та газу по 3-6 розрядах, про що свідчить записи в трудовій книжці (а.с. 12-20).

19.01.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що відповідачем не заперечується.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі від 05.05.2015 р. за № 9 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13, Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. При цьому будь-яких роз'яснень позивачу не надавалось, самостійних дій щодо отримання документів на підтвердження пільгового стажу позивача відповідач не здійснював.

12.05.2015 р. позивач звернувся листом до Пенсійного фонду України про розгляд його документів та надання інформації про подальші дії з отримання пенсії (а.с. 22).

24.06.2015 року відповідачем листом про розгляд звернення №854/С-12 було роз'яснено підстави відмови позивачу в призначенні йому пільгової пенсії (а.с. 21).

04.09.2015 року позивач звернуся за роз'ясненням щодо строку призначення йому пенсії на пільгових умовах, з зазначенням дати його первісного звернення за призначенням пільгової пенсії 19.01.2015 року.

09.09.2015 року листом №118/с-14 Управлінням Пенсійного фонду України в Ізюмському районі повідомило позивача, що за заявою від 19.01.2015 року в призначенні йому пенсії відмовлено рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі №9 від 05.05.2015 року, яке він отримав 08.07.2015 року (а.с. 45).

04.01.2016 року листом №194/с-14 Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі повідомило позивача, що пенсійна справа позивача була направлена до Відділу контролю Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області для перевірки, та зазначено, що на питання, що порушені у зверненні, йому буде надано додаткову відповідь, після отримання пенсійної справи.

Згідно листа №16/С-14 від 11.02.2016р. про надання відповіді на письмове звернення ОСОБА_1 відповідач зазначив, що позивачем двічі подавались заяви про призначення пенсії, перша 19.01.2015 р., в якій відмовлено за рішенням № 9 від 05.05.2015 р., вдруге 04.09.2015 р., яка задоволена, виплата пенсії буде проведена у березні 2016 року (а.с. 9).

Колегія суддів вважає, що при зверненні 19.01.2015 року позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідачем було допущено численні порушення під час прийняття, розгляду, призначення пенсії за віком позивачу, а саме було порушено п.п. 1.7., 3.3., 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 р. відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження роз'яснення позивачу необхідності подачі додаткових документів та порушено п.4.3., 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., а саме відповідачем не прийнято рішення та не направлено його позивачу впродовж 10 днів, рішення прийнято 05 травня 2015 року, отримано позивачем 08 липня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 19.01.2015 року.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії з 19.01.2015 року є неправомірною та необґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості відмови у призначенні позивачу пенсії, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Разом з тим, рішення суду про розподіл судових витрат щодо стягнення з Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. не відповідає приписам ст. 94 КАС України. Оскільки у відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що судові витрати, понесені ОСОБА_1, підлягають стягненню в розмірі 551,20 грн. з бюджетних асигнувань Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а слід скасувати в частині розподілення витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а скасувати в частині стягнення з Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області судового збору в сумі 551,20 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

В іншій частині постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2017р. по справі № 623/1136/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 21.03.2017 р.