Справа № 819/1484/16
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року № 876/635/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судового засідання: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування наказу про проведення перевірки,

встановив:

субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі СПД-ФОП ОСОБА_1Й.) звернувся в суд із адміністративним позовом до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області) у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 1252 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 02.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуваний наказ вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до критеріїв, визначених п. 5 розділу IV Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків осіб позивач не може відноситися до субєкта господарювання із високим ступенем ризику, а тому згідно п. 77.2 ст. 77 ПК України планова документальна перевірка в нього повинна проводитись не частіше одного разу на 2 роки. Враховуючи те, що попередня документальна планова перевірка у СПД-ФОП ОСОБА_2 проводилась за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, то оскаржуваний наказ відповідачем винесено з порушенням п. 77.2 ст. 77 ПК України.

Крім того, Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області при прийнятті наказу № 1252 від 02.11.2016 призначено перевірку, проведення якої прямо заборонено п. 3 розділу ІІ Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 (мораторію на проведення перевірок окремих субєктів господарювання).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2016 позов задоволено повністю.

Із цією постановою суду не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням всіх обставин справи, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що наказ контролюючого органу № 1252 від 02.11.2016 прийнятий з дотриманням вимог чинного законодавства України, відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання, з дотриманням вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Як встановлено судом першої інстанції, СПД-ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт господарювання, перебуває на обліку як платник податків у Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області. Основним видом діяльності є торгівля іншими автотранспортними засобами, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення тощо.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.10.2016 у справі № 819/934/16 задоволено позов ОСОБА_1, визнано не чинним та скасовано наказ начальника Тернопільської ОДПІ № 863 від 07.07.2016 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки за період з 01.01.2015 по 31.12.2015», яка набрала законної сили 28.10.2016 (а. с. 10-12).

02.11.2016 начальником Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 повторно винесено наказ № 1252 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання вимог правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на підставі плану-графіку проведення документальних планових перевірок (а. с. 14).

Повідомлення про проведення вищевказаної перевірки та копію наказу про її проведення уповноваженою особою СПД-ФО ОСОБА_1 отримано 05.11.2016 (а. с. 39).

14.11.2016 посадовими особами податкового органу складено акт відмови у допуску посадових осіб Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області до проведення планової виїзної документальної перевірки з питань, що вказані у наказі № 1252 від 02.11.2016 (а. с. 40).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки наказ про проведення податковим органом документальної перевірки з питання повноти нарахування та сплати єдиного соціального внеску суперечить вимогам п. 77.3 ст. 77 ПК України, а внесення до плану графіку проведення планових перевірок СПД-ФОП ОСОБА_1 порушує норми п. 77.2. ст. 77 ПК України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що органи державної податкової служби мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.

Згідно п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку такої.

Таким чином, законодавцем визначено два шляхи повідомлення платника податку про проведення документальної планової перевірки, а саме: або шляхом вручення йому під розписку копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої; або шляхом надсилання йому копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається із копії поштового повідомлення про вручення, копію оскаржуваного наказу та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення документальної планової перевірки надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення платнику податків за 10 днів до дня проведення такої, а саме 02.11.2016. Також, підтверджується отримання позивачем копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення від 05.11.2016 (а. с. 39).

Отже, відповідачем дотримано вимоги п. 77.4 ст. 77 ПК України.

У відповідності до вимог п. 77.1. ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані - графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно п. 77.2. ст. 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Отже, право визначати перелік платників податків, які повинні бути включені до графіку перевірок та підлягають такій, має сам податковий орган, після чого такий план-графік підлягає затвердженню вищестоящим органом.

Як вбачається з плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІІ квартал 2016 року, такий затверджено Головою ДФС України ОСОБА_4 30.06.2016, до якого включено СПД-ФО ОСОБА_1 (а. с. 37, 38).

Відповідно до п. 77.2 ст. 77 ПК України періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

З метою удосконалення організації роботи з формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків відповідно до вимог Податкового кодексу України та Митного кодексу України, Міністерством фінансів України прийнято наказ № 524 02.06.2015 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 за № 751/27196 (далі Порядок № 524).

Відповідно до п. 4 розділу ІV Порядку № 524 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.08.2016 № 723), до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків - самозайняті особи, які мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

Пунктом 5 розділу ІV Порядку № 524 встановлено ряд критеріїв відбору самозайнятих осіб із високим ступенем ризику, зокрема якщо перевищення сумою доходів, отриманих платником податків за ознаками, визначеними Довідником ознак доходів, 127 (інші доходи) та/або 157 (дохід, виплачений самозайнятій особі), суми доходу від провадження господарської діяльності на 10 та більше відсотків та розмір інших витрат, у тому числі вартість виконаних робіт, наданих послуг, становить 30 або більше відсотків задекларованої в податковій звітності вартості документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю платника податків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно поданої позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, розрахунку податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб вбачається, що розмір інших витрат, у тому числі вартість виконаних робіт, наданих послуг становить 44,67 % задекларованої в податковій звітності вартості документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю (а. с. 25-27).

З огляду на викладене, контролюючий орган правомірно включив позивача до плану-графіка проведення планових документальних перевірок субєктів господарювання на ІІІ квартал 2016 року, оскільки СПД-ФОП ОСОБА_1 підпадає під критерій відбору самозайнятих осіб високого ступеня ризику, так як розмір витрат, у тому числі вартість виконаних робіт, наданих послуг, становить більше 30 % задекларованої в податковій звітності вартості документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю платника податків, а періодичність проведення такої перевірки з високим ступенем ризику проводиться не частіше одного разу на календарний рік відповідно до вимог п. 77.2 ст. 77 ПК України.

Щодо покликання позивача на пункт 3 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, яким визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, то варто зазначити наступне.

Пунктом 77.3 ст. 77 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, такий винесено на підставі плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2016 року, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки СПД-ФОП ОСОБА_1 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання вимог правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 31.12.2015.

Отже, враховуючи положення п. 77.3 ст. 77 ПК України та п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII мораторій не поширюється на перевірки з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, а тому покликання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, є необґрунтованими.

Згідно правової позиції Верховного суду України викладеної у постанові від 27.01.2015 по справі № 21-425а14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, встановлених Податковим кодексом України, може бути належною підставою винесення наказу про проведення перевірки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що відповідачем правомірно з дотриманням вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України, прийнято спірний наказ № 1252 від 02.11.2016 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки».

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 819/1484/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_5

Постанова в повному обсязі складена та підписана 20.03.2017.