Справа № 522/4338/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4338/17
Провадження № 2а/522/1261/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А. Ю. у порядку скороченого провадження розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, по якому просить:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському м. Одеси, якими ОСОБА_1 перерахований суддівський стаж на посаді судді, а також призначено довічне грошове утримання, як судді у відставці, в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді замість 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці:

1) службу в Збройних силах за період з 08 квітня 1981 року по 18 травня 1983 року, що становить 2 роки 1 місяць 10 днів;

2) половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету імені 1-І. ОСОБА_2 за період з 22 серпня 1985 року по 26 червня 1990 року, що становить 5 місяців 2 днів;

період роботи на посаді слідчого, а саме:

з 01 серпня 1990 року по 10 січня 1994 року - слідчим Жовтневого РВ ОМУ України УМВС України в Одеській області, слідчим відділення по справам неповнолітніх КМВ СУ УМВС України в Одеській області, що становить 3 роки 5 місяців 9 днів;

з 27 квітня 1994 року по 03 вересня 2002 року - старшим слідчим СВ ЧУВС на транспорті Чорноморського управління на транспорті, заступником начальник слідчого відділення Ленінського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; заступником начальника відділу - начальником слідчого відділення Центрального РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, становить 8 років 4 місяці 6 днів.

3) період роботи на посаді судді Центрального та Приморського районних суддів М; Одеси у період з 13 серпня 2002 року по 20 жовтня 2016 року що становить 14 років 1 місяць 17 днів;

як особі, яка має стаж роботи станом на 20 жовтня 2016 року - ЗО років 5 місяців, 14 днів; встановивши розмір: Посадового окладу, з якого необхідно обчислювати довічне грошове утримання судді у відставці 27200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень, в тому числі: 16000 гривень - оклад судді; 60% або 9600 гривень - доплата за вислугу років за наявності стажу роботи більше ЗО років; 10% або 1600, гривень - за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському м. Одеси перерахувати, та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з заробітної плати розміром 27200 грн., відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області № 3127116 від 06.12.2016 року, починаючи з 21.10.2016 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з розпорядженнями УПФУ в Приморському районі м. Одеси за № 843034 від 22 листопада 2016 року та № 843034 від 17 січня 2017 року зазначено, що при вирішенні питання про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, довічне грошове утримання, як судді у відставці, позивачу призначено в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

При цьому, відповідач виходив з того, що до стажу роботи на посаді судді відноситься тільки військова служба, та фактична робота на посаді судді, вважає таке рішення управління Пенсійного фонду України в Приморського м. Одесі незаконними та необґрунтованими, що у свою чергу стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 07 березня 2017 року, було відкрите скорочене провадження, відповідачу був наданий строк для надання заперечень по справі.

Відповідач, 22 березня 2017 року, надав суду заперечення проти позову, у яких зазначив, що чиним законодавством не передбачено включення половину строку навчання на денній формі, службу в Збройних силах та на посадах слідчих до стажу для призначення пенсії.

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження одноособово, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши приписи чинного законодавства України у відповідний період, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що розпорядженнями УПФУ в Приморському районі м. Одеси за № 843034 від 22 листопада 2016 року та № 843034 від 17 січня 2017 року зазначено, що при вирішенні питання про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, довічне грошове утримання, як судді у відставці, позивачу призначено в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Загальний стаж враховано по 31.12.2003 року та складає 34 роки 10 міссяців 05 днів, з яких на посаді судді 14 років 01 місяць 19 днів.

ОСОБА_1, з 08 квітня 1981 року по 18 травня 1983 року проходив службу в Збройних силах, що становить 2 роки 1 місяць 10 днів та підтверджується копією військового квитка.

З 22 серпня 1985 року по 26 червня 1990 року навчався на юридичному факультеті Одеського державного університету імені ОСОБА_2 (денна форма навчання), що становить 2 роки, 5 місяців 2 дні та підтверджується копією диплому.

З 01 серпня 1990 року по 10 січня 1994 року працював в органах Міністерства внутрішніх справ України, а саме: слідчим Жовтневого РВ ОМУ України УМВС України в Одеській області, слідчим відділення по справам неповнолітніх КМВ СУ УМВС України в Одеській області, що становить З роки 5 місяців 9 днів.

З 27 квітня 1994 року по 03 вересня 2002 року працював в органах Міністерства внутрішніх справ України, а саме: старшим слідчим СВ ЧУВС на транспорті Чорноморського управління на транспорті, заступником начальник слідчого відділення Ленінського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; заступником начальника відділу - начальником слідчого відділення Центрального РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, що становить 8 років 4 місяці 6 днів.

Указом Президента України від 13 серпня 2002 року №712/2002, ОСОБА_1, було призначено суддею Центрального районного суду м. Одеси.

Наказом начальника Управління юстиції Одеської області № 331-ос від 19 серпня 2002 року позивача було зараховано до штату Центрального районного суду м. Одеси з 03 . вересня 2002 року та встановлено посадовий оклад відповідно до штатного розкладу.

Указом Президента України від 25 січня 2003 року №43/2003, ОСОБА_1, було переведено на роботу новоутвореного місцевого Приморського районного суду м. Одеси.

Постановою Верховної ради України «Про обрання суддів» №296-УІ від 22 травня 2008 року, відповідно до пункту 27 статті 85, частини першої статті 128 ОСОБА_3 України (254к/96-ВР) та статті 9 Закону України «Про статус суддів» (2862-12), позивача обрано суддею безстроково.

Відрахований зі штату Приморського районного суду м. Одеси у зв'язку з звільненням у відставку 20 жовтня 2016 року (наказ №25-ос/с від 17 жовтня 2016 року). Загальний стаж роботи на посаді судді становить 14 років 1 місяць 17 днів.

При вирішенні питання про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, відповідач виходив з того, що до стажу роботи на посаді судді відноситься тільки військова служба, та фактична робота на посаді судді. Між тим, з таким висновком погодитись неможливо з огляду на наступне.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Згідно ст. 22 ОСОБА_3 України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 ОСОБА_3 України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 64 ОСОБА_3 України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Для визначення стажу роботи на посаді судді (який отримав статус судді до 30.07.2010 року) для отримання права на відставку та для отримання довічного грошового утримання слід керуватися пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, статтями 43 Закону України "Про статус суддів" (Закон втратив чинність 30.07.2010 року; стаття 43 Закону України "Про статус суддів" втратила чинність 01.01.2011 року) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 129, 130 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положеннями частини шостої статті 44 Закону України "Про статус суддів".

Відповідно до ч.6 ст. 44 вищезазначеного Закону України "Про статус суддів" для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Указом Президента України, від 10.07.1995, № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" було встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Категорії інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги (стаття 44 Закону України "Про статус суддів"), слід розуміти роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали і працюють в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідне до Закону України "Про державну службу" і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (втратила чинить на підставі постанови КМУ №229 від 25 березня 2016 року).

Відповідно до п.2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, а також в державних органах колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку до стажу державної служби включався також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.93 року №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів».

Таким чином, нормативно-правовими актами, які визначали та визначають стаж роботи, з часу призначення на посаду судді та на час звільнення є Закон України №2862-XII від 15.12.1992 року «Про статус суддів» та Закон України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року (в редакціях від 07.07.2010 року та від 12.02.2015), також Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 та Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності ОСОБА_3 України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) від 08 червня 2016 року №4-рп/2016, постанова Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Відповідно до частини першої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Частиною першоюстатті 131 Закону №2453-VIвстановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Однак, пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

За змістом частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 рокузаконодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_3 України, складається з цього Закону, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, а також нормативно правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Із дослідженої копії трудової книжки позивача серії БТ-І № 6903723 та довідки розрахунку стажу судді встановлено, що стаж роботи судді Цільмак К. П., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, складає 30 років 05 місяців 14 днів, що є підставою для призначення щомісячного грошового утримання у розмірі 90 відсотків.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності ОСОБА_3 України (конституційності) окремих положень ст.2, абз.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), зазначено, що визначені ОСОБА_3 та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016(справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають ОСОБА_3 України (є неконституційними) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, а також пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення»закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня2015 року №213-VIIIв частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Конституційний суд України визначив наступний порядок виконання рішення: застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI довнесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакціїЗакону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року№192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим аніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI уредакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку».

За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що відповідач, вирішуючи заяву позивача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не взяв до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що привело до прийняття ним незаконного рішення.

Аналіз наведених правових актів дає підстави для висновку, що на час виходу позивача у відставку чинне законодавство передбачало зарахування до стажу роботи службу в Збройних силах, половину строку навчання за денною формою, період роботи на посаді слідчого, період роботи на посаді судді Центрального та Приморського районних суддів М; Одеси , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складає - 30 років 05 місяців 14 днів та є підставою для перерахунку довічного грошового утримання, його збільшення з 80 до 90 відсотків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача з боку відповідача.

Гарантуючи дотримання і захист прав позивача, суд вважає поновлення порушеного права ОСОБА_1 можливим шляхом: визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Приморському м. Одеси, якими ОСОБА_1 перерахований суддівський стаж на посаді судді, а також призначено довічне грошове утримання, як судді у відставці, в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді замість 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді протиправними.

Враховуючи те, що позивач є суддею у відставці, з огляду на положення статті 19 ОСОБА_3 України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3, законами України та Рішенням Конституційного Суду України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі п. 1, 2 ч. 1ст. 256 КАС України постанова суду в частині здійснення призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі відповідно дост. 94 КАС України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському м. Одеси, якими ОСОБА_1 перерахований суддівський стаж на посаді судді, а також призначено довічне грошове утримання, як судді у відставці, в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді замість 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці:

1) службу в Збройних силах за період з 08 квітня 1981 року по 18 травня 1983 року, що становить 2 роки 1 місяць 10 днів;

2) половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету імені 1-І. ОСОБА_2 за період з 22 серпня 1985 року по 26 червня 1990 року, що становить 5 місяців 2 днів;

період роботи на посаді слідчого, а саме:

з 01 серпня 1990 року по 10 січня 1994 року - слідчим Жовтневого РВ ОМУ України УМВС України в Одеській області, слідчим відділення по справам неповнолітніх КМВ СУ УМВС України в Одеській області, що становить 3 роки 5 місяців 9 днів;

з 27 квітня 1994 року по 03 вересня 2002 року - старшим слідчим СВ ЧУВС на транспорті Чорноморського управління на транспорті, заступником начальник слідчого відділення Ленінського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; заступником начальника відділу - начальником слідчого відділення Центрального РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, становить 8 років 4 місяці 6 днів.

3) період роботи на посаді судді Центрального та Приморського районних суддів М; Одеси у період з 13 серпня 2002 року по 20 жовтня 2016 року що становить 14 років 1 місяць 17 днів;

як особі, яка має стаж роботи станом на 20 жовтня 2016 року З0 років 5 місяців, 14 днів; встановивши розмір: Посадового окладу, з якого необхідно обчислювати довічне грошове утримання судді у відставці 27200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень, в тому числі: 16000 гривень - оклад судді; 60% або 9600 гривень - доплата за вислугу років за наявності стажу роботи більше З0 років; 10% або 1600, гривень - за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському м. Одеси перерахувати, та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з заробітної плати розміром 27200 грн., відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області № 3127116 від 06.12.2016 року, починаючи з 21.10.2016 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приморському м. Одеси на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду в частині здійснення призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення в частині визнання дій протиправними. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ю . Бойчук