Справа № 815/2922/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2922/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Ступакової І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару № КТ -501-2016 від 16.05.2016р.; картки відмови в прийнятті митної декларації №500110000/2016/00003 від 18.05.2016р.; зобов'язання здійснити митне оформлення автомобілю ЗИЛ-111В (ідентифікаційний номер транспортного засобу -23, номер шасі - 23, номер - кузова -27, загальна кількість місць, уключаючи місце водія -7, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрів - 5996см.куб., календарний (модельний) рік виготовлення - 1961, номер двигуна - НОМЕР_3, тик кузова - кабріолет) за кодом НОМЕР_4.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2016р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить постанову суду скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони (позивач повторно), які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у серпні 2007 року позивач придбав автомобіль ЗИЛ -111В, номер кузова - 27, номер шасі - 23, номер двигуна - НОМЕР_3, колір - чорний з відкидним верхом. /а.с.101-103/.

27.04.2016р. представником позивача була подана митна декларація №.2016.100672, заповнена у звичайному порядку, згідно якої заявлено до митного оформлення автомобіль легковий, марки ЗИЛ-111В (ідентифікаційний номер транспортного засобу - 23, номер шасі - 23, номер кузова - 27, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 7, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрів - 5996 куб. см, календарний (модельний) рік виготовлення - 1961, номер двигуна - НОМЕР_3, тип кузова - кабріолет) за кодом НОМЕР_4. /а.с.76-77/

Для визначення коду УКТ ЗЕД та відповідно митної вартості автомобілю, довіреною особою позивача до Південної митниці надані: договір купівлі автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, висновок науково-технічної експертизи ДП «Державтотрансдніпроект» від 29.11.2007 року № 775/3274, експертний висновок Державного Політехнічного музею Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту» від 26.11.2007 року № 156/11, дозвіл Міністерства транспорту та зв'язку України №775/3274 від 18.12.2007 року на ввезення на територію України для постійного користування механічного транспортного засобу, виготовленого 8 і більше років тому, лист Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через Державний кордон України від 10.07.2008 року №28/91 та ін. /а.с.78-122/

16.05.2016 року відділом класифікації товарів Одеської митниці ДФС прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-501-2016 від 16.05.2016 року, згідно висновку якого відповідачем змінено код товару на НОМЕР_1 та опис товару викладено у наступній редакції: автомобіль легковий, марки ЗИЛ модель 111В (ідентифікаційний номер транспортного засобу - 23, номер шасі - 23, номер кузова - 27, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 7, призначення - пасажирський, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрів - 5996 куб. см,бувший у використанні (колір чорний), календарний рік виготовлення - 1961, модельний рік виготовлення - 1961, номер двигуна - НОМЕР_3, тип кузова - кабріолет, потребує ремонтно-реставраційний робіт, виробник «ЗИЛ» СССР. /а.с.30-30/

На підставі ст.55 Митного кодексу України, Одеською митницею відмовлено позивачу у прийнятті поданої митної декларації №500110000.2016.100672 від 27.04.2016 року та митному оформленні товару, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2016/00003. /а.с.31-31/

Не погоджуючись з прийнятим рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані всі необхідні документи на здійснення митного оформлення автотранспортного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 67 Митного кодексу України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ведення УКТ ЗЕД. зокрема, передбачає: забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів: прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.

Частиною першою статті 265 Митного кодексу України передбачено, що декларантом має право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

Пунктом 63 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено, що уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 266 Митного кодексу України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно з ч. 1 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397) визначено, що класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням пояснень до УКТ ЗЕД, рішень комітету з гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Пунктом 1 розділу III «Контроль правильності класифікації товарів і прийняття рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом» вищезазначеного Порядку передбачено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Також відповідно до частин 1-3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перемішуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 2 статті 69 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Порядку від 30.05.2012 №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 2 розділу III «Контроль правильності класифікації товарів і прийняття рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом» вищезазначеного Порядку передбачено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до пункту 4 розділу III «Контроль правильності класифікації товарів і прийняття рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом» вищезазначеного Порядку контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу;

відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням пояснень до УКТ ЗЕДІ рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари: б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару, перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення, разом-пакетом документів надається ПРК.

Так, судом встановлено, що для підтвердження правильності визначення коду УКТ ЗЕД, довіреною особою позивача до Одеської митниці надані: висновок науково-технічної експертизи ДП "Державтотрансдніпроект" від 29.11.2007 року №775/3274, експертний висновок Державного Політехнічного музею Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту» від 26.11.2007 року №156/11, дозвіл Міністерства транспорту та зв'язку України №775/3274 від 18.12.2007 року на ввезення на територію України для постійного користування механічного транспортного засобу, виготовленого 8 і більше років тому, лист Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через Державний кордон України від 10.07.2008 року №28/91 та ін. /а.с.9-16, 26/

Згідно висновку науково-технічної експертизи ДП «Державтотрансдніпроект» від 29.11.2007 року № 775/3274 вказаний транспортний засіб має код НОМЕР_4. /а.с.12/

Відповідно до експертного висновку Державного Політехнічного музею Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту» №156/11 від 26.11.2007р. не визначений код УКТЗЕД, однак зазначено: «Вартість наданого на експертизу предмета, що в подальшому поповнить державну чи приватну експозицію раритетних автомобілів, може приблизно скласти 10000 $. Наданий на експертизу предмет є предметом колекціонування, що становить історичний інтерес, і ввозиться в України з метою створення експозиції раритетних автомобілів». /а.с.9/

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що спірний автомобіль було ввезено на митну територію України 16.04.2008 року.

При цьому, висновок науково-технічної експертизи №775/3274. виконаний ДП «Державтотрансндіпроект» датований 29.11.2007р.: експертний висновок № 156/11, виконаний Державним політехнічним музеєм Національного технічного університету «Київський політехнічний музей», датований 26.11.2007р., тобто, складені до ввезення автомобілю на митну територію України без обов'язкового огляду.

Зазначене підтверджується постановами Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014р. у аналогічній справі №2а-752/10/1570; від 25.11.2010р. у аналогічній справі №2а-752/10/1570 за позовом ОСОБА_1 до Південної митниці Міндоходів. /а.с.219-229/

Частиною 2 статті 255 КАС України передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Також пунктами 8-10 Порядку проведення державної експертизи культурних цінностей та розмірів плати за її проведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2003 № 1343 передбачено, що в експертному висновку зазначається достовірність об'єкта, автор, назва та подається його атрибутивний опис, який складається за такими критеріями: час створення: причетність до історичних подій, культурних традицій народів і пам'яток історії, видатних особистостей, виробників, мануфактур і шкіл: рівень визнання автора: стан збереженості, знаки та позначки, комплектність, лінійні розміри, соціокультурна функція, рівень суспільного визнання, унікальність, рівень виконавської техніки та популярності, наукова значущість, оцінна вартість.

Експертний висновок повинен містити аргументовану рекомендацію щодо доцільності включення об'єкта до Державного реєстру національного культурного надбання та можливості вивезення його з території України.

У разі коли за результатами експертизи об'єкт повинен бути включений до Державного реєстру національного культурного надбання, матеріали експертизи незалежно від згоди заявника передаються Мінкультури або Укрдержархіву відповідно до їх компетенції.

Отже, судом першої інстанції не враховано, що під час проведення державної експертизи культурних цінностей не визначається код товару за УКТЗЕД та мета його ввезення на митну територію України; крім того, всупереч пунктам 8-10 Порядку проведення державної експертизи культурних цінностей та розмірів плати за її проведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2003 №1343 в експертному висновку №156/11 від 26.11.2007, виконаному Державним політехнічним музеєм Національного технічного університету «Київський політехнічний музей», не зазначено про належність транспортного засобу до історичних подій, культурних традицій народів і пам'яток історії, видатних особистостей.

До того ж, висновок науково-технічної експертизи № 775/3274 від 29.11.2007 ДП «Державтотрансндіпроект», виконаний у відповідності до діючого на той час Порядку отримання дозволу на ввезення на територію України для постійного користування механічних транспортних засобів, виготовлених 8 і більше років тому, затверджений наказом Міністерства транспорту України від 10.05.2000 №225 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.07.2000 №391/4612), який втратив чинність згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 03.07.2013 № 444.

Пунктом 1.4 вказаного Порядку отримання дозволу на ввезення на територію України для постійного користування механічних транспортних засобів, виготовлених 8 і більше років тому передбачено, що науково-технічна експертиза (далі - експертиза) проводиться з метою визначення відповідності конструкції транспортного засобу чинним законодавчим актам, правилам, нормативам і стандартам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та екологічної безпеки (додаток Г) для прийняття рішення про можливість застосування цього типу транспортного засобу для здійснення перевезень чи виконання спеціальних функцій.

Форма висновку науково-технічної експертизи, дозволу на ввезення на територію України для постійного користування механічного транспортного засобу, виготовленого 8 і більше років тому, була затверджена Додатком 3 до пункту 2.6. та Додатком 4 до пункту 2.7 Порядку, та не передбачала визначення коду транспортного засобу за УКТЗЕД.

Відповідно до розділу IV «Товарознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145) визначення того, яким характеристикам відповідає КТЗ згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності, відноситься до питань, які вирішується автотоварознавчою та транспортно - товарознавчою експертизами, а не науково-технічною експертизою або державною експертизою культурних цінностей.

Частиною 4 статті 69 Митного кодексу України передбачено, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України визначено, що рішення про визначення коду товару - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.

Пунктами 14, 15, 17, 19 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ.

На підставі викладеного, відповідачем у порядку визначеному Законом та у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно прийнято оскаржені рішення про визначення коду товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів.

Оскільки, судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми матеріального права, в порядку ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: І.Г. Ступакова