Справа № 813/2912/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 876/10416/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ковальчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області визнання протиправною та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ФОП ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 13-01-127-1224-0251 від 19.08.2016, винесену начальником ГУ Держпраці у Львівської області Вільховою О.О., якою накладено на ФОП ОСОБА_3 штраф у розмірі 43 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова прийнята без врахування усіх обставин, що мають значення для справи, упереджено, недобросовісно та нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення. Зокрема, в ході проведення позаплановою перевірки не було встановлено факту допуску ОСОБА_5 до роботи, оскільки остання проходила стажування та не перебувала у трудових відносинах з позивачем. Акт обстеження, складений Галицькою ОДПІ не встановлює фактичного допуску ОСОБА_5 до роботи. При цьому, позивач посилається на ст.29 Закону України «Про зайнятість населення». Також позивач вказує на порушення інспектором відповідача процедури проведення перевірки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2016 позов було задоволено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ГУ Держпраці у Львівської області подано апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що оспорювана постаново повністю відповідає критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України. Єдиною підставою задоволення позовних вимог стала та обставина, що акт-обстеження Галицької ОДПІ від 14.06.2016 не відповідає вимогам глави 8 ПК України, проте, така не спростовує достовірності зазначеної в ньому інформації. Тому просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2016 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволені адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта Ковальчук І.О., яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.11.2013. Вид діяльності - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

14.06.2016 Галицькою ОДПІ було складено акт обстеження ФОП ОСОБА_3, яким встановлено, що під час виходу за адресою : АДРЕСА_1 СДРІ ОСОБА_6 та ГДРІ ОСОБА_7, в магазині жіночого взуття «Мадіре» знаходилось двоє працівників, зокрема продавець та стажер, яка, зі слів продавця ОСОБА_8 стажується з 13.06.2016. Стажер - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З її слів стажування проходить на безоплатні основі. Відповідно до наданих документів щодо здійснення підприємницької діяльності системи оподаткування платника не встановлено. Крім того, про достовірність даних тверджень в акті міститься підпис ОСОБА_8 від 14.06.2016.

Акт обстеження від 14.06.2016 був направлений територіальній державній інспекції з питань праці у Львівській області листом № 6966/2/13-04-13-03/373 від 21.06.2016.

Головним управлінням Держпраці у Львівській області відповідно до листа та акту обстеження Галицької ОДПІ № 6966/13-04-13-03/373 від 21.06.2016 було отримано згоду Державної служби України з питань праці № 7215/4.3/4.2-ДП-16 від 14.06.2016 на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3

Згідно наказу Управління Держпраці у Львівської області № 865-П від 18.07.2016 та направлення № 862 від 18.07.2016, Головним державним інспектором Панчак Л.Є. з 20.07.2016 по 29.07.2016 було проведено позапланову перевірку додержання ФОП ОСОБА_3 законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено акт перевірки № 13-01-127-1224 від 29.07.2016.

В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_9 було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням ч.3 ст.24 Кодексу Законів про працю України (Далі - КЗпП України).

19.08.2016 начальником ГУ Держпраці у Львівській області Вільховою О.О. було винесено постанову за № 13-01-127-1224-0251, якою на ФОП ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 43 500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що акт обстеження, складений Галицькою ОДПІ не є доказом правомірності підстав перевірки та підставою правомірності накладення штрафу.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі - Порядок № 390).

Отже, перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ФОП ОСОБА_3 слід зазначити, що вона проведена відповідно до п.2 Порядку № 390, яким визначено, що право на проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Тривалість позапланової перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а суб'єктів малого підприємництва - 3 робочих дні.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Після складання акту перевірки державний інспектор з питань праці у триденний строк передає матеріали перевірки (акт або витяг з акту, у разі необхідності - копії первинних документів) на розгляд начальнику територіального органу Держпраці або його заступнику відповідно до розподілу повноважень (уповноважена особа).

При цьому, суд звертає увагу на норму ст.265 КЗпП України, якою встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013. Цей Порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.2-7 ст.53 Закону України «Про зайнятість населення», де згідно п.2, п.3, п.6, п.7 вказаного Порядку визначено уповноважені посадові особи, яким надано права, підстави, строки накладати штрафи та визначено порядок повідомлення.

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта приймає відповідне рішення.

Колегія суддів, вважає твердження представника позивача про відсутність підстав для проведення перевірки, що передбачені Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2010 по справі № 21-25а10, яка відповідно до положень ст.244-2 КАС України є обов'язковою у подібних правовідносинах, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, у зв'язку з чим за умови такого допуску підставою для скасування рішення може бути лише неправильність його прийняття по суті.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивачем порушено ч.3 ст.24 КЗпП України, якою встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_5 було прийнято на безоплатне стажування з 13.06.2016 на посаду продавця взуття на підставі наказу № 1/06 від 13.06.2016.

Статтею 29 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що студенти вищих та учні професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, мають право проходити стажування за професією (спеціальністю), за якою здобувається освіта, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час. Метою стажування є набуття досвіду з виконання професійних завдань та обов'язків, удосконалення професійних знань, умінь та навичок, вивчення та засвоєння нових технологій, техніки, набуття додаткових компетенцій. Порядок укладення договору про стажування та типову форму договору затверджує Кабінет Міністрів України. Строк стажування за договором не може перевищувати шести місяців. Запис про проходження стажування роботодавець вносить до трудової книжки. Стажування проводиться за індивідуальною програмою під керівництвом працівника підприємства, установи, організації, який має стаж роботи за відповідною професією (спеціальністю) не менш як три роки. У разі коли в період стажування особа, зазначена у частині першій цієї статті, виконує професійні роботи, підприємство, організація, установа за всі роботи, виконані відповідно до наданих завдань, здійснює виплату їй заробітної плати згідно з установленими системами оплати праці за нормами, розцінками, ставками (окладами) з урахуванням коефіцієнтів, доплат і надбавок.

Підзаконним актом, що регулює відносини у сфері стажування є постанова Кабінету Міністрів України № 20 від 16.01.2013, якою затверджено порядок укладення договору про стажування та типову форму договору.

Відтак, законодавством визначено порядок та механізм укладання студентами вищих та учнями професійно-технічних навчальних закладів з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання договорів про стажування.

Як вже зазначалось, в акті перевірки вказано, що позивач допустив до роботи ОСОБА_5 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням ФОП ОСОБА_3 та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Досліджуючи обставини щодо фактичного допуску до роботи особи без укладення трудового договору, суд встановив наступне.

В матеріалах міститься Наказ ФОП ОСОБА_3 про стажування № 1/06 від 13.06.2016, згідно якого, ОСОБА_9 прийнята на безоплатне стажування-навчання продавця взуття з 13.06.2016 терміном до 30-ти днів з вільним графіком про безоплатне стажування

Колегія суддів зазначає, що порядок проходження стажування регулюється Положенням про професійне навчання працівників на виробництві, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України № 127/151 від 26.03.2001, із змінами та доповненнями (далі - Положення).

Згідно з пунктом 1.1 Положення, професійне навчання працівників на виробництві спрямоване на підвищення якості професійного складу працівників роботодавців різної форми власності та підпорядкування, формування у них високого професіоналізму, майстерності, сучасного економічного мислення, вміння працювати в нових економічних умовах та забезпечення на цій основі високої продуктивної праці та ефективної зайнятості.

Відповідно до пункту 1.3 Положення, професійне навчання працівників на виробництві здійснюється відповідно до нормативно-правових актів у галузі освіти, праці та інших, що регулюють суспільні відносини у сфері забезпечення роботодавців кваліфікованими і конкурентоспроможними на ринку праці працівниками.

Пунктом 1.4 Положення передбачено, що професійне навчання працівників роботодавця носить безперервний характер і проводиться протягом їх трудової діяльності з метою поступового розширення та поглиблення їх знань, умінь та навичок відповідно до вимог виробництва.

Як вказано в пункті 2.3 Положення, первинна професійна підготовка робітників - це професійно-технічне навчання осіб, які раніше не мали робітничої професії, що забезпечує рівень професійної кваліфікації, необхідний для продуктивної професійної діяльності.

Первинна професійна підготовка робітників на виробництві здійснюється із числа осіб, які зараховані на роботу до роботодавця учнями.

Особи, які направляються на навчання, повинні бути попередньо ознайомлені з вимогами до роботи за професією, з умовами та оплатою праці, Правилами внутрішнього трудового розпорядку і охорони праці, санітарними нормами та правилами, виробничими інструкціями, можливістю подальшого підвищення кваліфікації і професійного зростання.

При цьому, термін «стажування» передбачає набуття практичних умінь і навичок щодо виконання обов'язків на займаній посаді або на посаді вищого рівня, засвоєння кращого вітчизняного та зарубіжного досвіду для керівників, професіоналів та фахівців. Стажування проводиться за індивідуальним планом, який затверджується роботодавцем, що направляє працівника на стажування.

Проте, ні під час перевірки, ні в ході розгляду справи позивач не подав індивідуальний план проходження стажування ОСОБА_9, а також не надано доказів ознайомлення її з вимогами до роботи за професією, з умовами та оплатою праці, Правилами внутрішнього трудового розпорядку і охорони праці, санітарними нормами та правилами, виробничими інструкціями, можливістю подальшого підвищення кваліфікації і професійного зростання.

Крім того, доводи представника позивача щодо того, що наказ не свідчить про сам факт, що ОСОБА_10 фактично була допущена до роботи, є необґрунтованими, оскільки таке твердження суперечить змісту самого наказу.

У відповідності до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням встановлених судом обставин та аналізу наведених вище норм, колегія суддів вважає, що ФОП ОСОБА_3 фактично в завуальованій формі здійснила допуск ОСОБА_5 до роботи без укладення трудового договору, оформивши це наказом про стажування, чим порушила вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року по справі № 813/2912/16 скасувати та прийняти нову, якою в задоволені адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області визнання протиправним та скасування рішення - відмовити .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст постанови складено 20.03.2017.