Справа № 488/343/16-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 р. Справа № 488/343/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання зарахувати до його загального стажу період пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01 січня 1985 року по 01 жовтня 1992 року; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2017 року позов задоволено. Зобов'язано УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва зарахувати до загального стажу ОСОБА_2 період його пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01 січня 1985 року по 01 жовтня 1992 року. Зобов'язано УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 починаючи з 12 липня 2012 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у жовтні 1992 року була призначена пенсія за вислугу років як військовослужбовцю, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року. При цьому, після звільнення з військової служби, позивач продовжував працювати.

В подальшому, після досягнення 60-річного віку, 12 липня 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, після чого йому була призначена така пенсія на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року. При визначенні розміру цієї пенсії відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197, 91 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що з наявної у матеріалах справи копії послужного списку позивача вбачається, що з 01 січня 1985 року по 01 червня 1986 року він проходив службу у віддаленій місцевості Амурської області у м.Шимановськ, а з 02 червня 1986 року по 19 липня 1990 року - у віддаленій місцевості Приморського краю у м. Артем, і з 20 липня 1990 року по 01 жовтня 1992 року на о. Сахалін, у зв'язку з чим вимоги щодо зобов'язання відповідача зарахувати до загального стажу ОСОБА_2 період його пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01 січня 1985 року по 01 жовтня 1992 року є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачу до призначення у 2012 році пенсії за віком, у 1992 році була призначена пенсія за вислугу років за іншим законом, а саме - на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а даний Закон передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, тобто за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше, у зв'язку з чим вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки були також задоволені.

Колегія суддів частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

За частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З наведеного слідує, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач до 01 серпня 2012 року отримував пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії в розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Поряд із тим, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується, адже основою доходу, в силу вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є грошове забезпечення.

Тобто, у липні 2012 року позивач звернувся до апелянта за призначенням іншого виду пенсії на підставі іншого Закону, а не за переведенням з одного виду пенсії на інший у відповідності до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на що посилається апелянт.

Таким чином, враховуючи, що пенсія позивачу згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, отже для її розміру мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше за цим законом, а не формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії, призначеної за цим законом, на інший.

Отже, апелянт при обрахунку пенсії позивача повинен був застосувати показники середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009, 2010 та 2011 роки у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Проте, колегією суддів встановлено, що пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу призначено з серпня 2012 року на підставі заяви встановленого зразка від 12 липня 2012 року (а.с.6) і з цього часу позивач щомісячно знав про порушення свого права на отримання пенсії у належному розмірі, у зв'язку з чим судом першої інстанції помилково було задоволено позовні вимоги позивача поза межами встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку з дня звернення позивача до суду.

Таким чином, вимоги щодо зобов'язання УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки підлягають задоволенню саме з 22 липня 2015 року.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобовязання апелянта зарахувати до загального стажу позивача період його пільгової служби у Збройних Силах України в пероід з 01 січня 1985 року по 01 жовтня 1992 року, виходячи з наступного.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове обчислення цього періоду військовослужбовцям, які проходили військову службу у віддалених районах СРСР.

Зокрема, Законом СРСР «Про загальний військовий обов'язок» від 12 липня 1967 року №1950-VII і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов'язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року №193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року №1545-ХХІІ встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечатьКонституції і законам України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно пункту 4 цієї постанови строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним у абзаці першому пункті 1 цієї постанови, у календарному обчислені, а в разі проходження цієї служби відповідно до умов, визначених у пункті з цієїпостанови, або які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Крім того, згідно п.2.1 Положення Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: дійсна військова служба, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому разі обчислюється в порядку, установленому законодавством СРСР, якщо цим Положенням не передбачено більш пільгових умов зарахування часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (перелік внутрішніх військ СРСР наведений у додатку 1 до цього Положення).

Додатком 2 встановлено періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, один місяць служби за півтора місяця: у віддалених місцевостях СРСР, перелічених у пункті 4 цього додатка, - зі строків, зазначених у цьому пункті.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01 січня 1985 року по 01 червня 1986 року позивач проходив службу у віддаленій місцевості Амурської області у м. Шимановськ, а з 02 червня 1986 року по 19 липня 1990 року - у віддаленій місцевості Приморського краю у м. Артем, і з 20 липня 1990 року по 01 жовтня 1992 року на о. Сахалін (а.с.8-16).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що період проходження військової служби позивача у віддалених районах колишнього СРСР необхідно розрахувати у пільговому обчисленні, а саме як один місяць служби за півтора і такий пільговий стаж потрібно зарахувати до стажу його трудової діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у зв'язку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва зарахувати до загального стажу ОСОБА_2 період його пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01 січня 1985 року по 01 жовтня 1992 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 починаючи з 22 липня 2015 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний