Справа № 806/2542/16
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/2542/16

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

22 березня 2017 року К/800/5699/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голубєва Г.К., розглянувши касаційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 р. у справі № 806/2542/16 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський комбінат хлібопродуктів" до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області , Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з додатковою відповідальністю "Коростенський комбінат хлібопродуктів" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області , Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення коштів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 р., позов задоволено.

Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, слід погодитись із наступними висновками судів.

Згідно п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Пунктом 200.13 статті 200 ПК України визначено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Так, постановою суду від 04 липня 2016 року у справі № 806/740/16, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року залишена без змін, позов задоволено.

У вказаному судовому рішенні встановлено, що всупереч вимогам податкового законодавства податковим органом такий висновок був підготовлений та направлений до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області лише 24 травня 2016 року. 27 травня 2016 року органом Державної казначейської служби України у Житомирській області на рахунок платника в банку було перераховано кошти в сумі 553589,00 грн. бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Судами також з'ясовано, що постанова суду першої інстанції у справі № 806/740/16 набрала законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суди зробили правильний висновок про те, що неподання органом Державної податкової служби до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені. Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 03 червня 2014 року (№ 21-131а14), висновки якої, відповідно до ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для застосування до спірних правовідносин, що є предметом цього позову.

Встановлено, що з Державного бюджету на рахунок ТДВ "Коростенський комбінат хлібопродуктів" суму заявленого у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року бюджетного відшкодування в розмірі 553589,00 грн. перераховано 27 травня 2016 року.

Відтак, нарахування пені на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за листопад 2015 року закінчилося у день її погашення, а саме - 27 травня 2016 року.

Таким чином, на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за листопад 2015 року належить нарахувати пеню за період з 06 до 27 травня 2016 року, тобто, за 22 дні затримки сплати заборгованості за листопад 2015 року.

У відповідності до Постанови Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" від 21.04.2016 року № 278 та рішення Правління Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" від 26.05.2016 року № 25-рш, які були чинні в спірний період, облікова ставка Національного банку України дорівнювала: з 22 квітня 2016 року - 19 % річних; з 27 травня 2016 року - 18 % річних.

Отже, у зв'язку з несвоєчасним погашенням заборгованості за листопад 2015 року в сумі 553589,00 грн. нарахуванню підлягає пеня за період з 06.05.2016 року до 27.05.2016 року в загальному розмірі 7589,47 грн.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

При цьому, Вищий адміністративний суд України звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 3 грудня 2003 року у справі "Рябих проти Росії" зазначено, що повноваження вищих судів щодо перегляду судових рішень мають використовуватись задля виправлення судових помилок.

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи з урахуванням специфіки спірних правовідносин та повноти встановлення судами фактичних обставин справи. Заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 р.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.К. Голубєва