Справа № 308/11291/16-а
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позов мотивує тим, що 19 жовтня 2015 року начальником Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1607/30502/16, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

ОСОБА_2 вважає, що вищезазначена оскаржувана ним постанова є незаконною, винесена за відсутності підстав, без врахування дійсних обставин справи, суперечить чинному законодавству про адміністративну відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 469, статтею 470, частиною З статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 цього кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. На думку позивача, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Позивач вказує, що з аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

4 серпня 2016 року, тобто до закінчення строку вивезення транспортного засобу, вказаного у протоколі 6 серпня 2016 року, позивачем у відповідності до положень ст. 192 МК України повідомлено Львівську митницю про неможливість вивезення транспортного засобу у цей строк у звязку із обставинами непереборної сили - злочинні дії третіх осіб, які полягали у викраденні номерних знаків, додавши належно оформлений документ, який підтверджує ці обставини, а саме довідку слідчого про реєстрацію злочину у ЄРДР за заявою ОСОБА_2 про крадіжку номерних знаків.

Розглянувши цю заяву 18 серпня 2016 року Львівська митниця надала позивачу відповідь, у якій, враховуючи викладені ним обставини щодо неможливості вивезення транспортного засобу, зазначила Вам необхідно після відновлення номерних знаків у найкоротший термін вжити вичерпних заходів щодо доставки ввезеного Вами автомобіля у пункт пропуску через державний митний кордон України.... Зазначений лист Львівської митниці ДФС не містить вимоги щодо вивезення транспортного засобу будь - яким способом (на лафеті, і т.д.), чи обовязок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МК України. Зміст цього листа розцінювався позивачем не інакше, як розяснення уповноваженого органу як діяти у тій ситуації, що сталася. З цього листа позивачем був зроблений однозначний висновок про неможливість та протиправність ввезення на територію Європейської держави транспортних засобів без номерних знаків. Саме цей лист орієнтував позивача виготовити дублікат номерних знаків, без яких він не зможе вивезти транспортний засіб на територію Європейської держави.

Ці вимоги Львівської митниці ОСОБА_2 добросовісно виконав, невідкладно вжив заходів щодо виготовлення дублікату номерних знаків та відразу вивіз автомобіль.

Весь час з моменту подання до правоохоронних органів заяви про вчинення кримінального правопорушення позивач неодноразово цікавився у працівників Львівської поліції про те, яким чином придбати чи виготовити номерні знаки італійської реєстрації, на що йому відповідали, що найскоріше їх виготовити можна лише у Польщі. Щоб виїхати у Польщу, віднайти там спеціалістів та виготовити дублікат номерних знаків також потребувався час. 6 серпня 2016 року позивач виїхав у Польщу і через своїх знайомих замовив виготовлення цих номерних знаків. Ці знаки йому передали попутним транспортом 1 вересня 2016 року і відразу 3 вересня 2016 року, автомобіль був вивезений за межі митної території України.

ОСОБА_2 в адміністративному позові також зазначає, що посилаючись у оскаржуваній постанові на його пояснення з приводу того, що йому працівники поліції радили самостійно виготовити дублікат номерних знаків, відповідач спотворив його доводи з цього приводу. Жодним чином позивач не міг керуватись усними поясненнями працівників поліції, не впевнившись у їх правомірності письмовими доказами відповідних уповноважених органів, яким для позивача була вказане вище відповідь Львівської митниці ДФС.

Таким чином, строки транзитного перевезення транспортного засобу, про які зазначено у оскаржуваній постанові, були порушені без наявності умислу позивача, а внаслідок непереборної сили.

Виносячи оскаржувану постанову, щодо пояснень позивача про відсутність підстав для ствердження про обрання ОСОБА_2 митного режиму ввезення транспортного засобу «з метою транзиту», та застосування до нього положень ч. 4 п. 3 ст. 380 МК України, відповідач зазначив, що «під час ввезення 1 серпня 2016 року на територію України мікроавтобусу... ОСОБА_2 письмове зобовязання про зворотне вивезення автомобіля не надавав, що унеможливлює застосування до нього норм вказаної статті». Проте, такі доводи відповідача є надуманими, і не підтверджуються матеріалами справи.

КУпАП зобовязує особу, яка розглядає адміністративні справи, врахувати всі обставини вчинення адмінпроступку, з урахуванням усіх доказів, які підтверджують ці обставини. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення при тих обставинах, що зазначені у протоколі. Зокрема, того, що позивачем особисто обрано митний режим для ввезення власного транспортного засобу «з метою транзиту на митну територію України відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України».

Ввозячи 1 серпня 2016 року свій власний мікроавтобус на територію України, позивач не мав необхідності та наміру обирати такий митний режим як «з метою транзиту», оскільки є громадянином - резидентом, перебуває на тимчасовому консульському обліку Посольства України в Італії, слідував на територію України у відпустку терміном на 30 днів, транспортний засіб, що є предметом розгляду справи, зареєстрований за позивачем, як приватна власність, і не є транспортним засобом комерційного призначення, відноситься до категорії вантажопасажирських, з 6-ма пасажирськими місцями, оригінального випуску, без перегородки, і підпадає під позицію коду УКТ ЗЕД - 8703.

1 серпня 2016 року слідуючи на митну територію держави України на власному транспортному засобі, позивачем правомірно було обрано відповідну полосу «зеленого коридору» для митного оформлення у відповідності до положень ст. 380 МК України під зобовязання вивезення транспортного засобу упродовж 60 днів, без мети його використання.

Однак, позивач зазначає, що саме працівник Закарпатської митниці вимагав від ОСОБА_2 перелаштуватись із полоси «зеленого коридору» на полосу «червоного коридору», на якій здійснювалось митне оформлення у ремі «митний транзит», безпідставно стверджуючи, що його мікроавтобус за своїм класом не підлягає митному оформленні відповідно до положень ст. 380 МК України, а підпадає під митне оформлення у відповідності до положень ст. 381 МК України.

ОСОБА_2 зазначає, що викладене ним в адміністративному позові свідчить, що його дії не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу що перебуває під митним контролем, не посягали на громадський порядок чи встановлений порядок управління, а тому відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 470 МК України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також позивач вказує, оскаржувана постанова винесена начальником Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 без зясування та врахування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Закарпатської митниці не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_2 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином за яких обставин при перетині кордону позивачу визначено митний режим «митний транзит», і не дозволено скористатись митним режимом, який регулюється положеннями ст. 380 МК України.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1607/30502/16 від 19 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, його представник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та попросив такий задовольнити.

Представник Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову. Вважає, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають у звязку із правомірністю оскаржуваної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Правомірність оскаржуваної постанови слідує з того, що громадянин України ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Безпідставність позовних вимог ОСОБА_2, як слідує з вищевказаного заперечення проти позову, полягає в тому, що несвоєчасне вивезення мікроавтобуса Citroen Jumpy, кузов № НОМЕР_1, р.н. FD118CY внаслідок злочинних дій третіх осіб, а саме у звязку з викраденням реєстраційних номерних знаків Італії FD118CY, не може бути підставою для звільнення позивача від відповідальності. На підставі викладеного у запереченні проти позову Закарпатської митниці ДФС, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

У свою чергу представником позивача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 надано суду додаткове пояснення щодо заперечень проти позову від 14 лютого 2017 року в якому вказується, що в запереченні Закарпатської митниці ДФС України проти позову ОСОБА_2, відповідачем не спростовано доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо неправомірності оскаржуваної постанови, зокрема про те, що митний режим транзит позивачем не обирався, що внаслідок протиправних дій третіх осіб викрадення номерних знаків, позивач був позбавлений можливості виконання передбачених митним законодавством дій. У даному пояснені представник позивача просить суд задовольнити позовну заяву, оскільки відповідачем не спростовано доводи позивача про відсутність в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно зясувавши обставини, на які особи, які беруть участь у справі посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 1 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, повязані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно частини 4 статті 3 Митного кодексу України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обовязків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

3 вересня 2016 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста Тиса Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 1607/30502/16, відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

У відповідності до постанови в справі про порушення митних правил начальника Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16, на громадянина України ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 3 вересня 2016 року о 12 год. 11 хв. в зону митного контролю митного поста Тиса Закарпатської митниці ДФС, ділянка Виїзд, на смугу руху червоний коридор заїхав вантажопасажирський мікроавтобус марки Citroen Jumpy, реєстраційний номер Італії FD118СY, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував з України в Італію в приватних справах.

До митного контролю громадянин ОСОБА_2 в підтвердження права користування автомобілем, було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30 березня 2016 року № CS0105208, у відповідних реєстраційних органах іноземної держави Італії.

Проведеними аналітично-перевірочними заходами з використанням бази даних автоматизованої системи митного оформлення Інспектор та центральної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби було встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_2 на митну територію України 1 серпня 2016 року через митний пост Тиса Закарпатської митниці ДФС в митному режимі Транзит.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення Інспектор, а також те, що громадянин України ОСОБА_2 переміщував мікроавтобус Citroen Jumpy, кузов № НОМЕР_1, р.н. FD118CY в зоні діяльності однієї митниці, він мав вивезти вищевказаний транспортний засіб у строк до 6 серпня 2016 року.

У своєму поясненні громадянин ОСОБА_2 підтвердив факт ввезення ним на територію України 1 серпня 2016 року мікроавтобуса Citroen Jumpy, кузов № НОМЕР_1, р.н. FD118CY в режимі Транзит та вказав, що не вивіз його вчасно, у звязку з тим, що 3 серпня 2016 року з вказаного транспортного засобу були викрадені реєстраційні номерні знаки FD118CY. З цього приводу, з відповідною заявою, ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного відділу ГУ Національної поліції у Львівській області. Того ж дня відповідна заява про вчинення кримінального правопорушення була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що ОСОБА_2 була надана відповідна довідка. Окрім того 4 серпня 2016 року громадянин ОСОБА_2 звернувся з відповідним повідомленням до Львівської митниці ДФС. У поліції ОСОБА_2 повідомили, що він може власноручно виготовити номерні знаки і вивезти даний транспортний засіб з території України. Номерний знак був виготовлений 2 вересня 2016 року, після чого транспортний засіб прибув на митницю для виїзду за межі України, при цьому водієм було надано довідку Галицького районного відділу ГУ Національної поліції у Львівській області, без дати та номеру, і копію повідомлення до Львівської митниці від 4 серпня 2016 року, про неможливість вивезення автомобіля Citroen Jumpy, р.н. FD118CY, у строки передбачені ст. 95 МК України у звязку з викраденням номерних знаків.

22 серпня 2016 року Закарпатською митницею ДФС отримано лист Львівської митниці ДФС від 22 серпня 2016 року № 13117/7/13-70-18-02/39 з інформуванням про звернення до Львівської митниці ДФС громадянина ОСОБА_2 із заявою (вх. № 21006/10/13-70-20 від 4 серпня 2016 року) щодо неможливості своєчасного вивезення автомобіля марки Citroen Jumpy, р.н. FD118CY, за межі митної території України у звязку з крадіжкою номерних знаків.

У постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16 також вказано, що оцінюючи надані громадянином ОСОБА_2 документи щодо причин недотримання строку транзитного перевезення автомобіля у звязку з викраденням реєстраційних номерних знаків слід відмітити, що відповідно до статей 95, 192 Митного кодексу України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили. Також у постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року зазначено, що обставин, які помякшують або обтяжують відповідальність громадянина ОСОБА_2 не встановлено.

На підставі викладеного, у звязку із тим, що громадянин ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строки доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, більше ніж на 10 діб, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, начальником Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 19 жовтня 2016 року винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1607/30502/16, згідно якої на громадянина України ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно наявної у матеріалах справи фотокопії паспорт громадянина України для виїзду за кордон № ЕР260955 від 14 серпня 2012 року, громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнятий на тимчасовий консульський облік в Посольстві України в Італійській Республіці з 21 липня 2014 року по 21 липня 2017 року.

Абзац 4 частини 3 статті 380 Митного кодексу України зазначає, що громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобовязання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

У постанові в справі про порушення митних правил начальника Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16 вказано, що 3 вересня 2016 року о 12 год. 11 хв. в зону митного контролю митного поста Тиса Закарпатської митниці ДФС, ділянка Виїзд, на смугу руху червоний коридор заїхав вантажопасажирський мікроавтобус марки Citroen Jumpy, реєстраційний номер Італії FD118СY, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував з України в Італію в приватних справах. У цій же постанові зазначається, що громадянин ОСОБА_2 слідував на територію України у відпустку терміном на 30 днів, а транспортний засіб Citroen Jumpy, реєстраційний номер Італії FD118СY є його власністю.

Частина 2 статті 366 Митного кодексу України встановлює, канал, позначений символами зеленого кольору (зелений коридор), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. У свою чергу частина 3 даної статті визначає, що канал, позначений символами червоного кольору (червоний коридор), призначений для всіх інших громадян.

Митний кодекс України, а саме його стаття 8, визначає принципи здійснення державної митної справи. Державна митна справа здійснюється на основі принципів: виключної юрисдикції України на її митній території; виключних повноважень органів доходів і зборів України щодо здійснення державної митної справи; законності та презумпції невинуватості; єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України; спрощення законної торгівлі; визнання рівності та правомірності інтересів усіх субєктів господарювання незалежно від форми власності; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; заохочення доброчесності; гласності та прозорості; відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Законодавець статтею 19 Митного кодексу України передбачає інформування про митні правила. Органи доходів і зборів інформують заінтересованих осіб про митні правила у встановленому законом порядку. Для спрощення доступу заінтересованих осіб до такої інформації органи доходів і зборів застосовують інформаційні технології.

Відповідно до частини 3 статті 20 Митного кодексу України, стислі довідки щодо основних положень законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі щодо пільг, які надаються при переміщенні товарів через митний кордон України, розміщуються для загального ознайомлення в місцях розташування органів доходів і зборів. Довідки друкуються українською мовою, офіційними мовами відповідних суміжних країн, а також іншими іноземними мовами, які є мовами міжнародного спілкування.

ДФС відповідно до покладених на неї завдань, згідно підпунктів 28, 35 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, впроваджує спрощені митні процедури відповідно до законодавства та сприяє створенню відповідних умов для полегшення торгівлі, сприяє транзиту, збільшенню товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України; забезпечує розвиток, здійснює впровадження і технічне супроводження інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем і технологій, автоматизацію процедур, зокрема контроль за повнотою та правильністю виконання митних формальностей, організовує впровадження електронних сервісів для субєктів господарювання.

У постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16 вказано, що враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення Інспектор, а також те, що громадянин України ОСОБА_2 переміщував мікроавтобус Citroen Jumpy, кузов № НОМЕР_1, р.н. FD118CY в зоні діяльності однієї митниці, він мав вивезти вищевказаний транспортний засіб у строк до 6 серпня 2016 року. Таким чином громадянин ОСОБА_2 перевищив граничний термін транзитного перевезення більше ніж на 10 діб. При цьому у даній постанові також зазначається, що проведеними аналітично-перевірочними заходами з використанням бази даних автоматизованої системи митного оформлення Інспектор та центральної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби було встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_2 на митну територію України 1 серпня 2016 року через митний пост Тиса Закарпатської митниці ДФС в митному режимі Транзит.

З аналізу вищезазначеного, вбачається що 1 серпня 2016 року при вїзді громадянина України на митну територію України через митний пост Тиса Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2, який перебуває на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, їхав у відпустку в м. Львів, разом з тим, , повідомлення та відмову позивача від прав, які надаються громадянам-резидентам, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, щодо тимчасово ввозу на митну територію України транспортного засобу особистого користування, передбачену нормою абзацу 4 частини 3 статті 380 Митного кодексу України у матеріалах справи відсутні.

Громадянин ОСОБА_2 перевищив граничний термін транзитного перевезення більше ніж на 10 діб, так як заїхав на митну територію України 1 серпня 2016 року, а мав вивезти вищевказаний транспортний засіб у строк до 6 серпня 2016 року, такий висновок, у постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16, ґрунтується зокрема на підставі того, що громадянин України ОСОБА_2 переміщував мікроавтобус Citroen Jumpy, кузов № НОМЕР_1, р.н. FD118CY в зоні діяльності однієї митниці. Однак суду не надано підтвердження того, що ОСОБА_2 переміщував мікроавтобус Citroen Jumpy в зоні діяльності однієї митниці, навпаки з наявних у матеріалах справи документів, а саме з постанови в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року, повідомлення начальнику Львівської митниці ДФС від 4 серпня 2016 року, довідки Галицького РВ ГУ Національної поліції у Львівській області виданій ОСОБА_2 та інших матеріалів справи вбачається що позивач переміщував мікроавтобус Citroen Jumpy, кузов № НОМЕР_1, р.н. FD118CY в зоні діяльності двох митниць, Закарпатської митниці ДФС та Львівської митниці ДФС, так як переміщувався територією Закарпатської та Львівської областей, а відповідно до наказу ДФС України Про створення митних постів митниць ДФС від 9 вересня 2014 року № 116 та наказ ДФС України Про затвердження Класифікатора ДФС, митниць ДФС та їх структурних пiдроздiлiв від 19 січня 2017 № 26, адміністративні території вказаних областей відносяться до зон діяльності Закарпатської митниці ДФС та Львівської митниці ДФС. Отже відповідно до статті 95 Митного кодексу України у громадянин ОСОБА_2 мав вивезти вищевказаний транспортний засіб не у строк до 6 серпня 2016 року, як зазначено у постанові в справі про порушення митних правил а у строк 11 серпня 2016 року, при цьому відповідно до частини 2 даної статті Кодексу до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Крім цього, у протоколі від 3 вересня 2016 року та у постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року відсутні відомості коли саме вчинено адміністративне правопорушення, дата та час. Слід зазначити, що місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обовязковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку, в інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що помякшують або обтяжують відповідальність.

Згідно частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Товари, згідно пункту 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, це - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до пункту 59 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

У свою чергу пункт 60 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначає, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно частини 1 статті 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п. 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Мінфін України від 31.05.12 р. № 657, відповідно до якого обовязковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обовязкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до статті 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); для залізничного транспорту - 28 діб; для авіаційного транспорту - 5 діб; для морського та річкового транспорту - 20 діб; для трубопровідного транспорту - 31 доба; для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. При цьому, до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Стаття 192 Митного кодексу України визначає заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобовязаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. Органи доходів і зборів не відшкодовують перевізнику витрати, понесені у звязку із вжиттям заходів, передбачених цією статтею.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно матеріалів справи, зокрема довідки Галицького районного відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області виданій ОСОБА_2 та постанови про закриття кримінального провадження від 28 серпня 2016 року, у період часу з 24 год. 00 хв. по 07 год. 30 хв. 3 серпня 2016 року невідома особа перебуваючи по вул. Чайковського, 16 у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрала з автомобіля марки Сітроен Джампі номерні знаки FD118CY, чим завдала ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 2800 гривень.

Відповідно до пояснень адвоката ОСОБА_3 від 13 березня 2017 року, окрім вартості самих номерних знаків та шахрайського заволодіння його майном на суму 1000 гривень, позивач поніс ще матеріальні збитки, повязані з необхідністю заміни номерних знаків автомобіля у Республіці Італія на суму 210 євро.

ОСОБА_2 у своєму поясненні від 14 лютого 2017 року повідомляє, що за італійськими законами, при втраті, крадіжці або знищенні номерного знаку дублікати не робляться, а пишеться заява в поліцію з поясненням обставин втрати номерного знаку. Після чого через два тижні потрібно звернутись у відповідний орган для отримання нових номерних знаків та заміни техпаспорту. Дана процедура є платною і позивачем заплачено 210 євро, згідно доданої до матеріалів справи довідки від 26 вересня 2016 року.

Таким чином позивач потрапив під злочинні дії третіх осіб, що відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, є обставиною непереборної сили, та згідно пункту 1 частини 2 статті 95 Митного кодексу України час дії такої обставини не включається до строків, зазначених у частині першій цієї статті.

Крім цього, на виконання вимог пункту 2 частини 1 статті 192 Митного кодексу України, ОСОБА_2 терміново повідомив про обставини цієї події найближчий орган доходів і зборів, що підтверджується наявною у справі фотокопією відповідного повідомлення начальнику Львівської митниці ДФС від 4 серпня 2016 року, з відміткою про отримання цього ж дня. При цьому слід зазначити, що відповідно до вимог даної норми Закону, позивач повинен повідомити найближчий орган доходів і зборів, тобто в даному випадку саме Львівську митницю ДФС а не Закарпатську митницю ДФС.

Твердження начальника Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 у постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16 про те, що викрадення номерних знаків не могло завадити громадянину ОСОБА_2 вивезти автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів, наприклад на лафеті, є не обґрунтованим та таким що не передбачені Митним кодексом України. Законодавець у статті 192 Митного кодексу України чітко визначив заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобовязаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. Таким чином Закон не вимагає від громадян докладати будь-яких інших зусиль для доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів. Слід також зазначити, що і викладене при цьому у постанові в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року посилання на те, що Законодавець визначає обовязок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів до закінчення строків, передбачених статтею 95 Митного кодексу України, не відповідає дійсності, оскільки дана норма Закону встановлює строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту та визначає що не включається до таких строків.

Суд звертає увагу, що статтею 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Крім цього орган виконавчої влади розробляє і здійснює заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, стаття 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не спонукає їх вчиняти правопорушення, зокрема експлуатувати транспортний засіб без номерного знака, що являється адміністративним правопорушенням передбаченим частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підсумовуючи все вищенаведене суд приходить до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, а тому відповідно постанова в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16 підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 1, 3, 4, 8, 19, 20, 95, 192, 366, 380, 458, 460, 470, 487, 495, 529, 530, 531 Митного кодексу України, статтями 6, 9, 247, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 7-11, 71-72, 86, 94, 128, 158, 159, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року № 1607/30502/16 про накладення на громадянина України ОСОБА_2 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6