Справа № 694/1768/16-а
Суддя: Дудніченко В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1768/16-а Провадження №2-а/694/60/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.03.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1

Захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадмінінстрації про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації м. Черкаси у встановлені їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Також просить суд зобов»язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації м. Черкаси прийняти подання Управління праці та соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації м. Звенигородка Черкаської області та документи ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і видати ОСОБА_1 посвідчення особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 12.12.1992 року належить до категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 виданого Черкаською обласною держадміністрацією. Позивачка стверджує, що на даний час має захворювання, яке виникло внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, яке призвело до інвалідності, тому має право на визнання за нею статусу особи, яка є потерпілою від аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та відповідні гарантії соціального захисту.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що не має законних підстав для видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, оскільки з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", на підставі якого припинено дію ст. 23 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачалося надання відповідних пільг особам віднесеним до категорії 4 та виключено з переліку населених пунктів,віднесених до зон радіоактивного забруднення, населені пункти зони радіоекологічного контролю. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 не проживає в зоні радіоекологічного контролю, оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства немає, як наслідок посвідчення потерпілого 4 категорії втратило чинність з 01.01.2015 року.

Відповідач в судове засідання не з»явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

Суд заслухавши думку позивача, захисника ухвалив провести судове засідання у відсутність представника Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної райдержадміністрації.

Заслухавши сторони, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У грудні 1992 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 як особі, яка станом на 01.01.1993 року проживала та працювала у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, видано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 4) від 12.12.1992 року серії НОМЕР_1.

Згідно з експертним висновком від 23.09.2016 р. №10457 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлено, що ОСОБА_1 має захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА № 532644 ОСОБА_1 з 26.10.2016 присвоєно ІІ групу інвалідності (безтерміново) внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

У 01.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації м. Звенигородка Черкаської області із заявою та пакетом документів для отримання посвідчення особи, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Департамент соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації розглянувши подання Звенигородської райдержадміністрації від 01.01.2016 року щодо видачі посвідчень особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відмовив ОСОБА_1 у видачі вказаного посвідчення, мотивуючи відмову тим, що з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", згідно з яким із Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено абзац п'ятий частини другої статті 2, тобто категорію «зона посиленого радіоекологічного контролю(4-та зона),скасовано та виключено ст. 23 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачалося надання відповідних пільг і компенсацій особам, віднесеним до категорії 4 потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Таким чином підстави для визнання за ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, з 1 січня 2015 року відсутні.

Вважаючи цю відмову безпідставною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначається Законом України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 9 вказаного Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що встановлення відповідній особі статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, відбувається на підставі довідки про період проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Однак, з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", на підставі якого із Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено абзац п'ятий частини другої статті 2, яким визначалася зона посиленого радіоекологічного контролю як категорія зон радіоактивно забруднених територій.

Судом встановлено, що позивачка до 1 січня 1993 року не менше чотирьох років проживала і продовжує проживати на день судового розгляду у зоні радіоактивно забруднених територій - зоні посиленого радіологічного контролю,що підтверджується посвідченням В-1 № 117237 потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, видане ОСОБА_1 12.12.1992 року. Дане посвідчення ніким не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається діючим, має захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, яке згідно з висновком МСЕК виникло внаслідок дії іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Ці факти не заперечуються відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлення причинного зв'язку між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою.

Причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

В силу статті 13 Закону № 796-XII держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 14 Закону № 796-XII передбачено, що інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать до категорії 1.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог суд зазначає, що правова позиція відповідача у даному спорі є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що необхідною умовою реалізації пільг і компенсацій, передбачених Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є встановлення відповідній особі статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії 4, яке видається на підставі довідки про період проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", суд прийшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015.

У той же час висновки, до яких дійшов відповідач, пов'язуючи виключення такої зони як зона посиленого радіоекологічного контролю із наявністю у особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, - є безперечно помилковими, адже жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відбулось.

Крім того, суд вважає, що виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Отже, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

При цьому суд зазначає, що отримане 12.12.1992 року та наявне у ОСОБА_1 на час розгляду справи посвідчення потерпілого категорії 4 серії В-1 №780432, є діючим.

Тому на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відтак у відповідності до приписів пункту 1 частини 1 статті 14 Закону №796-XII та п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, ОСОБА_1 має право на отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи І категорії.

Суд зазначає, що матеріали справи безсумнівно свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та видачі посвідчення потерпілого І категорії, оскільки статтею 14 Закону №796 визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, який встановлений, зокрема, Обласною Спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією.

Суд відзначає, що ОСОБА_1 дійсно проходила огляд в МСЕК 31.10.2016, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, але на думку суду для вирішення питання про встановлення позивачу статусу потерпілого І категорії не має правового значення факт проходження позивачем огляду у МСЕК після 01.01.2015, оскільки як вже встановлено судом, на момент проходження огляду МСЕК позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у нього довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача були наявні законні підстави для прийняття документів на видачу ОСОБА_1 посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії з числа постраждалих IV категорії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Сторони звільнити від сплати судового збору відповідно на Закону України «Про судовий Збір».

На підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Керуючись ст. ст. 6,17,19,87, 158-163,167,185,186 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації м. Черкаси у встановлені статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і видачі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов»язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації м. Черкаси прийняти подання Управління праці та соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації м. Звенигородка Черкаської області та документи ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і видати ОСОБА_1 посвідчення особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Повний текст постанови складено 21.03.2017 року.

На постанову суду можу бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя