Справа № 638/3768/17
Суддя: Наумова С. М.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/3768/17
Провадження № 2-а/638/334/17
15 березня 2017 року
Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Наумова С.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецавтотранс» до Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування додатка до рішення Харківської міської ради, -
Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова, тобто місцевого загального суду як адміністративного, з позовною заявою до Харківської міської ради, про визнання протиправним та скасування п.п. 1 п. 1 додатка до рішення Харківської міської ради від 22.01.2014 року № 1454/14 «Про визнання рішення Харківської міської ради таким, що втратили чинність».
У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12),Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.
Тобто, спір виник щодо подальшого користування земельною ділянкою.
За приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Відповідно до частини 2 статті 84 Земельного Кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
У пунктах «а», «к»статті 12 Земельного Кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватно-правовими (цивільними, господарськими).
Згідно з частиною 2статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автонормна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.
Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 Цивільного кодексу України).
Харківська міська рада у даних правовідносинах є суб'єктом господарських правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Тобто, відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецавтотранс») іншому (Харківській міській раді), яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.
Відповідно до частини 6 статті 319 Цивільного Кодексу України, держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто, пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.
Таким чином правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права користування земельною ділянкою. Харківська міська рада владних управлінських функцій не здійснювала і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не була.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Частиною 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.
Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно зі статтею 2 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.
У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, виходячи з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, предмету спірних правовідносин, субєктного складу сторін, суд приходить до висновку, що справа не може розглядатись місцевим загальним судом в порядку адміністративного судочинства.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 1статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України,суддя, -
У відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецавтотранс» до Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування додатка до рішення Харківської міської ради, відмовити.
Розяснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі, відповідно до частини 5 статті 109 КАС України, перешкоджає повторному зверненню до суду (місцевого загального суду в порядку адміністративного судочинства) з таким самим позовом.
Розяснити позивачу, що він у строки визначені законом, має право звернутись з даним позовом в порядку господарського судочинства до господарського суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.