Справа № 713/1959/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/1959/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кибич І.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

14 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання неправомірним рішення про відмову в проведенні розрахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання неправомірним рішення про відмову в проведенні розрахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 04.08.1979 прийнятий на посаду лікаря-ординатора обласної лікарні с. Високе; 06.08.1980 зарахований на посаду лікаря-психіатра Буринської районної лікарні; 22.06.1983 зарахований на посаду лікаря-психіатра Буринської районної лікарні; 09.08.1983 прийнятий на посаду лікаря швидкої медичної допомоги; 28.12.1987 переведений завідуючим поліклініки; 01.04.1993 - заступником головного лікаря по експертизі; 14.02.1995 призначений заступником головного лікаря по обслуговуванню сільського населення; 02.02.1998 призначений на посаду головного лікаря Вижницької ЦРЛ; 30.09.2003 звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

20.10.2003 ОСОБА_2 прийнятий на роботу у Вижницьку ЦРЛ і призначений на посаду головного лікаря Вижницької ЦРЛ, а 15.11.2004 звільнений з посади відповідно до ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

01.02.2005 позивач прийнятий на посаду в.о. головного лікаря Вижницької ЦРЛ; 16.01.2012 переведений на посаду головного лікаря Вижницької ЦРЛ, а 03.03.2015 року звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи 01.10.2003 позивачу призначена пенсія за вислугу років як особі, яка відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мала на це право.

19.05.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням під час здійснення розрахунку пенсії середньої заробітної плати за 2015 рік.

Листом № 17/Л-11 від 20.10.2016 управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі повідомило позивача про те, що ОСОБА_2 під час перерахунку пенсії відмовлено в застосуванні середньої заробітної плати за 2015 рік та застосовано середню заробітну плату за 2007 рік відповідно до положень п. 3 ст. 45 та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовуються у випадку переведення з одного виду пенсії на інший, передбачений ст. 9 цього Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин по суті заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в ред., чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років

З матеріалів справи встановлено, що 01.10.2003 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 з 20.10.2003 року по 03.03.2015 працював у Вижницькій ЦРЛ на різних посадах, а 03.03.2015 звільнений з роботи за згодою сторін.

19.05.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області з заявою про перерахунок його пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням середньої заробітної плати за 2015 рік.

Листом № 17/Л-11 від 20.10.2016 управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області відмовило позиву у перерахунку пенсії, оскільки 01.10.2003 ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" пенсії призначенні до 2008 року перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України , у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин по суті заявлених позовних вимог положень Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Так, колегія суддів зазначає, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тобто, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати і сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що оскільки 01.10.2003 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше 19.05.2016, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

На підставі вищевикладеного, оцінивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до заяви від 19.05.2016 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2013-2015 роки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2017 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.