Справа № 803/1687/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Справа № 876/634/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

17.11.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області, в якому просить зобов'язати відповідача зареєструвати за нею вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року позов задоволено повністю. Зобов'язано Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області зареєструвати за ОСОБА_1 вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відсутні правові підстави стверджувати про те, що у зв'язку із набранням 01.01.2016 року чинності Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015року № 124-VIII в частині внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію та сертифікацію» від 10.05.1993року № 46-93 (якими виключені положення стосовно обов'язкової сертифікації в державній системі сертифікації транспортних засобів) проведення першої державної реєстрації транспортних засобів з 01.01.2016року не може здійснюватися за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, оскільки жоден нормативно-правовий акт не позбавив права органів з сертифікації державної системи сертифікації УкрСЕПРО видавати сертифікати відповідності на транспортні засоби, як і відсутні будь-які нормативно-правові акти, які б забороняли сервісним центрам МВС після 01.01.2016року здійснювати державну реєстрацію транспортних засобів за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, та на підставі яких посадові особи митниць ДФС попередньо здійснити пропуск транспортних засобів на митну територію України.

Тобто, станом на 16.11.2016року (дату звернення позивача до відповідача із заявою про реєстрацію транспортного засобу) ТзОВ «Рівнестандарт», яким видано сертифікати відповідності № UA1.193.0097679-15, № UA1.193.0031577-16, уже був включений до переліку органів із сертифікації, які мають право видавати сертифікати відповідності, а та обставина, що вказані сертифікати відповідності були видані до прийняття наказу Мінінфраструктури від 06.09.2016року № 306, не є підставою для відмови у реєстрації транспортного засобу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що перелік органів з сертифікації, які видають сертифікати відповідності згідно з Порядком затвердження конструкцій, оприлюднений на сайті Міністерства інфраструктури України у розділі «Діяльність Комісії Міністерства інфраструктури України з питань забезпечення виконання Женевської Угоди 1958 року».

Таким чином, поданий позивачем для реєстрації транспортного засобу сертифікат відповідності, який зареєстрований в реєстрі системи УкрСЕПРО з терміном дії з 19.07.2016року до 25.11.2016 року, не є належним сертифікатом відповідності відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року №521. Таким чином, ТзОВ «Рівнестандарт» видав сертифікат, не маючи належного на це права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.11.2016 року між ПП «БЕСТ КАР» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2445, згідно з яким продавець передає, а покупець приймає та оплачує товар, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter», 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який був переданий позивачу за актом приймання-передачі № 2445 від 16.11.2016 року та актом огляду реалізованого транспортного засобу від 16.11.2016 року № 7289/16/000281.

Також встановлено, що вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України ПП «БЕСТ КАР» через Волинську митницю ДФС згідно з вантажно-митною декларацією (далі - ВМД) № 205060000/2015/009645 від 25.11.2015 року. При цьому, згідно із графою 44 вказаної ВМД, до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № ИА1.193.0097679-15, виданий ТзОВ «Рівнестандарт» з терміном дії з 25.11.2015 року до 24.05.2016 року.

16.11.2016р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного їй на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2445 автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, додавши пакет документів, в т.ч. сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.193.0097679-15, виданий ТзОВ «Рівнестандарт» з терміном дії з 25.11.2015року до 24.05.2016 року та сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.193.0031577-16, виданий ТзОВ «Рівнестандарт» з терміном дії з 19.07.2016 року до 25.11.2016 року.

Листом від 16.11.2016 року за № 31/3/2-3036 Територіальний сервісний центр 0742 повідомив позивача, що лише у разі надання повного пакету документів, в т. ч. сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, відповідач здійснить реєстрацію транспортного засобу.

В силу ст.31 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Механізм державної реєстрації транспортних засобів визначений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.

Відповідно до частини першої пункту 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Відповідно до частини першої пункту 28 Порядку № 1388 ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих органами доходів і зборів посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

Відповідно до пункту 29 цього ж Порядку у разі, коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов'язковим є подання до сервісних центрів МВС реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави.

Відповідно до ст. 13, 15 Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 року № 46-93 «Про стандартизацію і сертифікацію» ( в редакції від 10.02.2016 року) сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов'язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями. Обов'язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації.

Закон України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" визначає правові та організаційні засади розроблення і застосування технічних регламентів та процедур оцінки відповідності, а також основоположні принципи державної політики у сфері технічного регулювання та оцінки відповідності внесено зміни, зокрема до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію», якими виключено норму щодо обов'язкової сертифікації дорожнього транспортного засобу в державній системі сертифікації.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 06.05.2015 року №451 внесено до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28 зміни та включено розділ 9 «Дорожні транспортні засоби, їх складові частини та приладдя».

Зазначені зміни набрали чинності 01.01.2016 року і обов'язкова сертифікація ДТЗ в державній системі сертифікації згідно з зазначеним Декретом припинена.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання», згідно п. 1 якої (в чинній редакції на момент спірних правовідносин) установлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Пунктом 3 цієї Постанови визначено, що сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №738 наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року №521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядок ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів та обладнання.

Таким чином, єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на транспортні засоби та частини є оцінка їх відповідності згідно з положеннями Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженогонаказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року №521.

Вказаним наказом встановлено, що компетентний орган - Міністерство інфраструктури України; уповноважений орган - визначений компетентним органом орган із сертифікації, акредитований відповідно до законодавства України і нотифікований ООН згідно з Угодою, який видає сертифікати типу та сертифікати відповідності щодо індивідуального затвердження.

На час виникнення спірних правовідносин до органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання відносяться: Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний та проектний інститут» (наказ Мінінфраструктури від 01.03.2013 року №126); Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт» (наказ Мінінфраструктури від 29.03.2016 року №121); Державне підприємство «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Запоріжжястандартметрологія») (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року №209); Державне підприємство «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Львівстандартметрологія») (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року №212); Державне підприємство «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» (ДП "НДІ «Система») (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року №212); Державне підприємство «Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП «УкрЦПСЗПС») (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року №212; ТзОВ «Рівнестандарт» ( наказ мінінфраструктури від 06.09.2016 року № 306.

Отже, сертифікат відповідності дорожнього транспортного засобу, виданий в державній системі сертифікації (УкрСЕПРО) може бути підставою для проведення державної реєстрації транспортного засобу за умови його видачі до 01.01.2016 року та дійсності на час проведення реєстраційних дій. Тому, поданий позивачем для реєстрації сертифікат «УкрСЕПРО» не є належним сертифікатом відповідності, згідно вимог Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року №521.

З аналізу вказаних норм та обставин справ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області не було підстав для реєстрації транспортного засобу позивача, оскільки позивачем не подано належного сертифікату, як обов'язкового документу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем заявлений позов до неналежного відповідача - Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, який діє на підставі Положення про Територіальний сервісний центр 0742 РСЦ МВС у Волинській обл., затв. наказом № 12 від 15.02.2016р. (а.с.31-36).

Згідно наведеного Положення територіальний сервісний центр є структурним підрозділом територіального органу МВС - Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області та не має прав юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

За змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції; умовами такого допуску є згода позивача та незмінність підсудності адміністративної справи.

Разом з тим, нормами КАС України не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №803/1687/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2017 року.