Справа № 597/100/17, 2а-597/16/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року № 876/3435/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2017 року у справі № 597/100/17 за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити 4 730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області щодо недоплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік.

Зобов'язано управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції яка діяла до 01.01.2015, у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що нарахування та виплата позивачеві щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня здійснено у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів відповідно до пункту 26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 31.03.2015.

Позивачу було проведено виплату щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня 2016 року у розмірі 920 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивач брав участь в бойових діях в східних регіонах держави у 2014 році, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ, то він має право на виплату щорічної разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 920 гривень.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не- конституційними.

Як встановлено в справі, у 2016 році позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня в розмірі 920 гривень .

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні Конституційного суду України від 25 січня 2012 року №3-рп (у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України) вказано, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відтак відповідач правомірно здійснив позивачу нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач приймав участь в бойових діях в східних регіонах держави у 2014 році, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ, то він має право на виплату щорічної разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 6 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Як видно з матеріалів справи, позивач набув статусу учасника бойових дій 31.03.2015, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1. Таким чином, він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня тільки з 2015 року під час дії Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який регулює розмір такої виплати.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову позивачу в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області задовольнити.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2017 року у справі № 597/100/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський