Справа № 487/1340/17
Суддя: Біцюк А. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1340/17
Провадження № 2-а/487/113/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року. Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобовязання нарахувати та виплатити пенсію за віком із застосуванням заробітної плати за 2014-2016 роки, -

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва нарахувати і виплатити йому пенсію за віком з урахуванням вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 26.01.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва з 26.01.2017 року та отримує пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Крім того, з 2010 року перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців при головному управлінні ПФУ в Миколаївській області як отримувач військової пенсії за вислугу років, призначеної Миколаївським обласним військовим комісаріатом за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

17.02.2017 року та 22.02.2017 року він звернувся з заявою до відповідача, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної йому пенсії. Відповідач надав відповідь від 02.03.2017 року, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV, згідно якого, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього закону, пенсія призначається одна за її вибором. Також вказали, що 26.01.2017 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 і, враховуючи те, що йому вже було призначено пенсію за віком, на даний час можливо здійснити лише перехід на інший вид пенсії за умови надання всіх необхідних документів. Враховуючи викладене зазначили, що здійснити перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком немає підстав. Однак позивач вважає, що відповідачем невірно нараховано пенсію, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. При цьому, позивачу стало відомо, що при нарахуванні йому пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік у розмірі 1650,43 грн. при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Позивач ОСОБА_1 посилання відповідача на норму ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вважає незаконними, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону. Враховуючи викладене, просив його позов задовольнити.

09 березня 2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

21 березня 2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи. Суть заперечень відповідача полягає в тому, що правові підстави для розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.01.2017 року як заяви про первинне призначення пенсії відсутні, оскільки 21.02.2010 року йому вже було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262. Тому УПФУ за результатом розгляду вказаної заяви з урахуванням атестату про зняття з обліку №73 здійснило переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком з 26.01.2017 року згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 45 Закону №1058 зазначає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший обчислення пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Посилаючись на те, що на сьогодні пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону, та такого застереження не містить і ч.3 ст. 45 Закону №1058, вважають, що дії УПФУ щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком та застосування для обчислення розміру пенсії показник середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650,43 грн. законними та такими, що відповідають вимогам діючого пенсійного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Позивач ОСОБА_1 перебував з 2010 року на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач досяг пенсійного віку та за його заявою 26.01.2017 року УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва йому призначено пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

17.02.2017 року та 22.02.2017 року він звернувся з заявою до відповідача, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної йому пенсії.

Відповідач надав відповідь від 02.03.2017 року, що при призначенні пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2009 рік в сумі 1650,43 гривень, а не показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач вважає, що даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки він не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. Після перерахунку іншої пенсії по іншому Закону в 2017 році, відповідачем застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2009 рік. Посилання Відповідача на норму ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є незаконним, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку із втратою годувальника. На підставі приписів ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при обчисленні розміру пенсії за віком управління застосувало показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховуються для розрахунку пенсії за 2009 рік у розмірі 1 650,43 гривень за рік, що передував призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки вищезазначені Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше в січні 2017 року.

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, в даному випадку йдеться саме про призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, від 09 червня 2015 року у справі № 21-550а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, оскільки пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена позивачу вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший. Тобто має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку що дії відповідача є неправомірними, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

За правилами ст.267 КАС України, суд який ухвали в судове рішення в адміністративній справі має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, податки у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Виходячи з наведеної норми процесуального законодавства та з метою судового контрою за виконанням судового рішення, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача у двомісячний строк надати звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167 267 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва про зобовязання нарахувати та виплатити пенсію за віком із застосуванням заробітної плати за 2014-2016 роки задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва щодо застосування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2009 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 26 січня 2017 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, відповідно до ч. 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва подати до суду звіт про виконання цього судового рішення у місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя А. В. Біцюк