Справа № 643/14334/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р.Справа № 643/14334/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Лаптій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України - начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці Державної фіскальної служби України Волокітіна Євгена Петровича, Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

18.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії відповідача - заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями Волокітіна Є.П. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України (далі - МК України) і скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 808/80700/16, що прийнята відповідачем 10.11.2016 року по відношенню до нього (далі - Постанова).

Позивач також просить суд прийняти рішення про закриття провадження в справі про порушення ним митних правил за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані хибністю висновків відповідача про наявність факту керування 06.10.2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_3 транспортним засобом - Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ТОВ «СОЛТ ГРУП» (далі - ТЗ), та ввезений на митну територію України в режимі «транзит».

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2017 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що 03.08.2016 року ТЗ позивачем ввезений на митну територію України в митному режимі «транзит». Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Факт керування 16.10.2016 року о 10 годині 20 хвилин ТЗ ОСОБА_3 встановлений постановою інспектора патрульної поліції. Факт розпорядження ОСОБА_1 без дозволу органу доходів і зборів ТЗ митне оформлення якого не закінчено є установленим відповідачем під час розгляду справи про порушення ним митних правил, а саме ч. 2 ст. 469 МК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2017 року та прийняти нове судове рішення про задоволення його адміністративного позову.

Скаржник зазначає про відсутність у суду підстав для надання статусу доказу у справі ксерокопії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 102197, а також, про безпідставне, на його думку, незастосування судом висновку, зробленого Конституційним Судом України в своєму рішенні від 31.03.2015 року по справі № 1-рп/2015.

Крім того, скаржник зазначає про недоведеність відповідачем, в супереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, факту скоєння ним правопорушення, та про відсутність можливості встановлення такого факті на підставі рапорту патрульного поліцейського.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача - Харківської митниці ДФС, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Адміністративну відповідальність за неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, встановлено у ст. 469 МК України. У частині другій цієї статті визначено відповідальність за такі порушення митних правил, як зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених ч. 4 ст. 204 Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

За пунктом 57 ч. 1 ст. 4 МК України товарами є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Комплекс спільних заходів, направлених на протидію переміщенню товарів і транспортних засобів через митний кордон України з порушенням митного законодавства України, аналізу законності ввезення, реєстрації, перебування на митній території України транспортних засобів іноземної реєстрації та забезпечення безпеки дорожнього руху на 2016 рік затверджений Харківською митницею ДФС та УПП у м. Харкові Департаменту патрульної поліції 18.04.2016 року (а.с. 97-99).

Постановою інспектора роти № 1 батальйону № 3 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Даниленко О.В. від 06.10.2016 року серії АР № 102197 установлено, що 06.10.2016 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи ТЗ на вул. Р. Ролана, 12 в м. Харкові, не виконала вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушила п. 8.4.6 ПДР України.

За вказаних обставин була встановлена вина ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та остання піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Факт прийняття співробітником поліції зазначеного рішення представником позивача не спростовується.

07.10.2016 року до Харківської митниці ДФС надійшов рапорт співробітника ППУ у м. Харкові ДПУ із доповіддю обставин скоєння 06.10.2016 року ОСОБА_3 правопорушення під час керування ТЗ, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, та з повідомленням про те, що 06.10.2016 року ОСОБА_3 притягнена до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення (а.с. 56).

24.10.2016 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Молочко К.В. складений протокол про порушення митних правил № 808/80700/16 по відношення до ОСОБА_1 (а.с. 47-48, 57).

Із протоколу вбачається, що 06.10.2016 року об 11 годині 00 хвилин працівниками УПП у м. Харкові ДПУ на автошляху по вул. Р. Ролана, 12 зупинено транспортний засіб іноземної реєстрації Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянки України ОСОБА_3

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС України, ТЗ був ввезений на митну територію України 06.09.2016 року громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «транзит».

Належність ТЗ фірмі ТзОВ СОЛТ ГРУП з місцезнаходженням у м. Варшаві, Польща, сторонами у справі не спростовується та підтверджується матеріалами справи (а.с. 51, 52, 53, 56).

Дані обставини послугували підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 469 МК України, - розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено, а саме, - передача громадянці України ОСОБА_3 у користування на митній території України транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу органу доходів і зборів.

Примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 24.10.2016 року, а 09.11.2016 року до відповідача надійшли письмові пояснення представника позивача, що були надані в порядку, визначеному ст. 498 МК України (а.с. 40-41).

Постановою відповідача позивач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 469 МК України, - передача 06.10.2016 року громадянці України ОСОБА_3 у користування на митній території України транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу органу доходів і зборів.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що як убачається з матеріалів справи, не заперечується представником позивача, ввезеному позивачем 03.08.2016 року на митну територію України в митному режимі «транзит» і в подальшому митний режим не змінювався.

Для реєстрації та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України в пункті пропуску з використанням смуг руху «червоний коридор», використовується складова частина автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» - функціональний модуль «Диспетчер зони митного контролю».

Результати митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів фіксуються у функціональному модулі «Електронний журнал вантажного пункту пропуску», до якого, зокрема, вноситься інформація по VIN-коду транспортного засобу, призначення транспортного засобу та режим його переміщення.

За даними АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС України ТЗ був ввезений позивачем ОСОБА_1 «зеленим коридором» для особистого користування та поміщений в митний режим «транзит».

Особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України визначено ст. 381 МК України.

Так, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 102 МК України визначено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності факту вивезення ТЗ за межі митної території України митний режим «транзит» формально не завершений.

Судами установлено, що на час притягнення відповідачем позивача ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, постанова інспектора роти № 1 батальйону № 3 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Даниленко О.В. від 06.10.2016 року серії АР № 102197 в установленому порядку скасована не була. Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанцій позивач та його представник не надав.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують автентичність документу - ксерокопії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.10.2016 року серії АР № 102197, яка була надана до суду позивачем у якості додатку до позовної заяви.

Відсутність у позивача дозволу органу доходів і зборів (ДФС) на розпорядження ТЗ іншою особою, тобто ОСОБА_3, відповідачем встановлена та позивачем цей факт не оспорюється.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо обов'язковості висновку Конституційного Суду України, наданого 31.03.2015 року у справі № 1-4/2015 за конституційним зверненням ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 469 МК України, оскільки зазначений висновок стосується питання користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення, оскільки за висновком Конституційного Суду України в зазначеній справі, - не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 469 МК України, користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України.

Колегія суддів також зазначає, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної Постанови послугував не факт надходження 07.10.2016 року до Харківської митниці ДФС рапорту працівника ПП у м. Харкові ДПП, а факт скоєння ОСОБА_3, що керувала ТЗ, правопорушення та факт встановлення вини ОСОБА_3 в його скоєні, шляхом прийняття уповноваженою на то особою постанови про притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, яким надана належна правова оцінка, і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Таким чином, аналізуючи вищезазначене в його сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені апеляційної скарги і залишення оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 94, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2017 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Донець Л.О.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20 березня 2017 року.