Справа № 805/1513/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року справа №805/1513/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Василенко Л.А.

Гайдар А.В.

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.

Представників:

позивача - Гаврихіва В.В.,

відповідача - не з'явився,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі № 805/1513/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Обласного центру медико-соціальної експертизи, третьої особи: ОСОБА_4 про визнання висновку недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - позивач, ТОВ «Добропіллявугілля») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Обласного центру медико-соціальної експертизи обласної профпатологічної експертної комісії (далі- відповідач, Обласний центр МСЕК), третьої особи - ОСОБА_4 (далі - третя особа - ОСОБА_4.) з вимогами про визнання недійсними висновків відповідача про встановлення пенсіонеру ОСОБА_4 третьої групи інвалідності первинно, а також 55 % втрати працездатності та витребувати у відповідача акт огляду ОСОБА_4 (том 1 арк. справи 4-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (том 1 арк. справи 219-222).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції позивач (далі - апелянт) звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в доводах якої зазначив, що позивача на проведення огляду МСЕК запрошено не було; відповідно до п. 6.2 п.п. 6.2.2.2 таблиці № 3 за діагнозом Хронічний пиловий бронхіт ступеня ЛН 1-2 відсоток втрати професійної працездатності встановлюється від 20 до 25 %, однак всупереч зазначеній нормі МСЕК встановлено 30; в порушення п. 24 Положення № 1317 відповідачем не направлено повідомлення про встановлення групи інвалідності ОСОБА_4 та витяг з акту огляду в МСЕК; відсутні дані про направлення копії індивідуальної програми реабілітації органам праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда та повідомлення за формою 158-2/0; порушення п.п. 21-22 Положення № 1317, оскільки при проведенні переогляду не перевірялась ефективність заходів щодо поліпшення стану здоров'я, проведення лікувальних процедур, тощо. Апелянт також вказує на те, що критично сприймає пояснення відповідача щодо відсутності аналізу стану зміни здоров'я щодо наслідків травми 1999 року за якими МСЕК в 2002 році потерпілому встановлено 25 % втрати працездатності так як відповідно до п. 11 Положення № 1317 одним з ключових завдань МСЕК є розробка заходів щодо поліпшення стану здоров'я потерпілого та контроль за виконанням цих заходів. З урахуванням викладеного апелянт просив суд задовольни апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов (том 1 арк. справи 228-232).

14 березня 2017 року на адресу суду представник відповідача надіслала заперечення, з урахуванням яких просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи 22 березня 2017 року також надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності третьої особи.

У судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» є юридичною особою, на відокремленому підрозділі якого працював ОСОБА_4

З копії трудової книжки вбачається, що позивач працював на шахті Новодонецька, яка в подальшому реорганізована в ВП ш.Новодонецька ДП "Добропіллявугілля, а згодом ДП "Добропіллявугілля" реорганізовано через приєднання 01.11.2011 року до орендаря ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля". ОСОБА_4 працював в підземних умовах з повним робочим днем у шахті гірничим робітником очисного забою, машиністом підземних установок з вересня 1981 року по жовтень 2015 року (том 1 арк. справи 57-60, 77-80).

Не є спірним між сторонами, що 19 лютого 1999 року складено акт № 13 про нещасний випадок на підприємстві, що стався 18.02.1999 року, працівником якого є потерпілий ОСОБА_4, затверджений директором шахти "Новодонецька" ШУ "Белозерское" (том 1 арк. справи 52-53).

01 липня 2015 року Добропільською лікарнею інтенсивного лікування складено медичний висновок про наявність вперше виявленого професійного захворювання ОСОБА_4 (арк. справи 41).

08 липня 2015 року Добропільським центром первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_4 видано направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), за формою № 088/о (том 1 арк. справи 38, 40).

28 липня 2015 року складено акт № 2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання хворого ОСОБА_4, який затверджено головним державним санітарним лікарем м.Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів, п.16 якого встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривала робота в умовах впливу несприятливих виробничих факторів (пил, параметрів микроклімату). А також п.17 цього акту встановлена причина виникнення професійного захворювання (том 1 арк. справи 54-56).

11 серпня 2015 року Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України видало направлення № 218 ОСОБА_5 на огляд для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку (професійного захворювання), який стався на виробництві 18.02.1999 року (том 1 арк. справи 59-60).

13 серпня 2015 року за наслідками отриманої травми та професійного захворювання Обласна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія Обласного центру медико-соціальної експертизи м.Краматорськ провела огляд ОСОБА_4

За результатом огляду складено акт № 370 від 13.08.2015 року, членами комісії прийнято експертне рішення: встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності - професійне захворювання, обґрунтування експертного рішення: наявна патологія, ступінь вираженості функціональних порушень, що відповідає легеневої недостатності другого ступеня, прогноз захворювання та соціальний фактор, який дає підставу для визначення 3 групи та 55 % безстроково втрати професійної працездатності (по сукупності - 30% внаслідок профзахворювання, 25% трудове каліцтво). Рекомендовано подальше лікування та нагляд пульмонолога, травматолога, невролога, кардіолога, складена індивідуальна програма реабілітації інваліда № 283, відповідно до якої ОСОБА_4 протипоказана важка фізична праця, праця в підземних умовах (том 1 арк. справи 34, 61-68).

Суд зазначає, що спірним питанням у даній справі є правомірність встановлення Міжрайонною МСЕК Обласного центру медико-соціальної експертизи м. Краматорськ ОСОБА_4 третьої групи інвалідності та 55 % безстроково втрати професійної працездатності (по сукупності - 30% внаслідок профзахворювання, 25% трудове каліцтво) (одночасно).

З приводу викладеного суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 № 1317 затверджене Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 1.1 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 останнє визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Згідно абз. 2 п. 2 зазначеного Положення медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акту про нещасний випадок на виробництві, акту розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Відповідно до п.11 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків.

Комісія видає особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги. (п.24 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317)

Таким чином, враховуючи наведені норми, комісія визначає як групу інвалідності так і встановлює факт втрати працездатності у відсотках, що не виключає одне одного.

Відповідно до п. 8, 9 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності № 1317 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Інвалідність, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, встановлюється на підставі результатів огляду потерпілого членами комісії та акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою, визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112, або на підставі рішення суду про встановлення факту отримання травми на виробництві.

Інвалідність, що настала внаслідок професійного захворювання, передбаченого переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662, встановлюється у разі наявності акта розслідування хронічного професійного захворювання, складеного за формою згідно з додатком 15 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112, та висновку спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, який має право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань (п.10 цього Положення)

Як вказувалось судом вище, в матеріалах справи міститься акт № 2 розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 28 липня 2015 року, в якому встановлена причина виникнення професійного захворювання.

Відповідно до пункту 24 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 комісія видає особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

Видача особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.

ПРИ цьому доводи апелянта про те, що в порушення п. 24 Положення № 1317 відповідачем не направлено повідомлення про встановлення групи інвалідності ОСОБА_4 та витяг з акту огляду в МСЕК; відсутні дані про направлення копії індивідуальної програми реабілітації органам праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда та повідомлення за формою 158-2/0 відповідач спростував в запереченнях тим, що у зв'язку з нестабільною ситуацією в регіоні, повідомлення підприємству, установі, організації про результати огляду МСЕК видане на руки під особистий підпис інваліда з письмовим попередженням про необхідність передачі його у відділ кадрів підприємства у триденний термін.

До того ж згідно п. 1.2 Порядку № 420 професійна працездатність - здатність даного працівника до роботи за своєю професією (фахом) і кваліфікацією чи за іншою адекватною їй професією (фахом).

Відповідно, у випадку отримання такими особами під час виконання трудових обов'язків виробничої травми (трудового каліцтва) та втрати у зв'язку із цим працездатності (повної або часткової) МСЕК повинні встановити такій особі ступень втрати працездатності.

Відповідно до п.16 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 голова лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я представляє хворого, що досяг повноліття, потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який направляється на комісію вперше, документи цієї особи у разі заочного проведення медико-соціальної експертизи.

При цьому для вирішення соціальних питань і створення з урахуванням ступеня втрати життєдіяльності та професії потерпілого спеціальних умов для виконання роботи запрошується представник власника підприємства, установи та організації, де працює хворий, що досяг повноліття, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, або представник уповноваженого ним органу та профспілкового комітету.

Пунктом 10 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 визначено, що комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров'я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Отже, представник власника підприємства, де працює хворий тільки запрошується для вирішення соціальних питань і створення умов для виконання роботи, але не входить до членів комісії МСЕК, а тому суд не приймає твердження позивача щодо обов'язкового запрошення його представника на засідання комісії.

Пунктами 22, 23 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності № 1317 визначено, що у разі встановлення інвалідності і ступеня втрати здоров'я комісія розробляє на підставі плану медичної та професійної реабілітації, що обов'язково надається лікарем, або за участю лікаря індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначаються обсяги та види реабілітаційних заходів з конкретизацією трудових рекомендацій, методи та строки їх здійснення, засоби реабілітації та відповідальні за виконання. Комісія відповідає за якість розроблення індивідуальної програми реабілітації інваліда та здійснює у межах своїх повноважень контроль за її виконанням.

Повторний огляд інвалідів з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд інвалідів, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого інваліда, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду.

Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання інваліда, а також інвалідам, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Щодо порушення відповідачем п. 21-22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності № 1317, колегія суддів вказує на те, що згідно направлень ОСОБА_4 видано направлення по сукупності (первісно) на огляд для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку (професійного захворювання), який (яке) стався (сталося) на виробництві 18.02.1999 року. Тобто, ОСОБА_4 на час огляду МСЕК не був інвалідом, він мав лише 25 % втрати працездатності.

Колегія суддів вказує, що третя група інвалідності безстроково та ступінь професійної втрати працездатності - 55 % встановлено за результатами огляду ОСОБА_4 (по сукупності - 30% внаслідок профзахворювання, 25% трудове каліцтво) актів, направлень та медичної документації, яка надійшла разом з направленнями, до того ж в індивідуальній програмі реабілітації інваліда № 283 від 13.08.2015 року зазначено дату контролю 01.09.2017 року (том 1 арк. справи 65).

З приводу розбіжностей в даних направлень на медико-соціальну-експертну комісію, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції зазначав з цього приводу, що п. 5 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації N 088/о «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)» передбачено, що графа 5 заповнюється також в тому випадку, якщо у хворого погіршився стан здоров'я. А згідно направлень ОСОБА_4 направлено по сукупності (первічно) на огляд для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку (професійного захворювання), який (яке) стався (сталося) на виробництві 18.02.1999 року.

Щодо посилання апелянта на те, що у п. 11 не зазначено історії травми з 1999 року по 2015 рік, то таке твердження спростував відповідач в своїх запереченнях тим, що: «в п. 11 направлення МСЕК у формі № 088 вказано хворий знаходиться під наглядом КУ «ДЦПМСП» амбулаторія № 4 з 1999 року. Знаходиться на диспансерному обліку у невролога, з діагнозом «Посттравматическая пояснично-крестцовая радикулопатич травма производственная с 1999 года», отримає 25 % регресу безстроково, знаходиться на диспансерному нагляді сімейного лікаря з діагнозом «Атеросклеротический кардіосклероз з 1999 г., далі зазначена історія хвороби по професійному захворюванню».

У пункті 12 Направлення від 08.07.2015 року зазначено частота і тривалість тимчасової непрацездатності з перервою 121 день до праці з працевлаштуванням.

Згідно з п. 1.9 Порядку № 420 за наявності у потерпілого наслідків, спричинених двома або більше травмами або професійними захворюваннями, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється: при І групі інвалідності - не вище 100%; при ІІ групі інвалідності - не вище 85%; при ІІІ групі інвалідності - не вище 65%. У випадках невизнання потерпілого інвалідом сумарний відсоток втрати професійної працездатності не повинен перевищувати 40%.

Розділом ІІ Порядку, затвердженого Наказом № 420 від 05.06.2012 року визначено встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Так ступінь втрати професійної працездатності у відсотках встановлюється, виходячи з наслідків ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з урахуванням професійних здібностей, що є у потерпілого, клініко-функціональних можливостей і важливих професійних якостей, які дозволяють продовжувати виконання роботи за попередньою професією до нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання. Враховуються зниження кваліфікації, зменшення обсягу виконуваної роботи та важкість праці в звичайних, спеціально створених виробничих або інших умовах, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється в межах від 5 до 100 відсотків.

Група інвалідності при наслідках виробничої травми та професійному захворюванні встановлюється залежно від видів порушення функцій організму людини, критеріїв життєдіяльності відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05 вересня 2011 року № 561, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1295/20033 (далі - Інструкція про встановлення груп інвалідності).

Група інвалідності потерпілому внаслідок виробничої травми або професійного захворювання встановлюється безстроково у випадках, передбачених Інструкцією про встановлення груп інвалідності.

Ступінь втрати професійної працездатності потерпілому у відсотках встановлюється безстроково незалежно від віку у випадку анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, несприятливого прогнозу відновлення працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання зі стійким порушенням професійних здібностей.

Таким чином, встановлення ОСОБА_4 одночасно третьої групи інвалідності та 55% безстроково втрати професійної працездатності (по сукупності з професійним захворюванням (30%, трудовим каліцтвом (25%)), причина інвалідності - професійне захворювання здійснено відповідачем правомірно, з урахуванням критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків у відповідності до вищенаведених Положень, також, як вказано у запереченнях відповідачем, ОСОБА_4 рекомендовано подальше лікування та нагляд пульмонолога, травматолога, невролога та кардіолога, та 13 серпня 2015 року складена індивідуальна програма реабілітації інваліда № 283 (відповідно до якої ОСОБА_4 противопоказана тяжка фізична праця, праця в підземних умовах).

До того ж щодо виписки за формою № 158-2/о, остання відповідно до п. 2 інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158-2/о «Виписка з акту огляду медико-соціальною експертною комісією» видається на запит підприємства, установи, організації в тому числі ВДФССНВВПФ, а відповідного запиту відповідач не отримував.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі № 805/1513/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі № 805/1513/16-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена 23 березня 2017 року.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Василенко Л.А.

Гайдар А.В.