Справа № 357/1348/17
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1348/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України вм. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебуває на обліку в УПФУ в м.Біла Церква та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з 31.12.2010 року, пенсію їй нараховано із заробітної плати без урахування матеріальної допомоги на оздроровлення, надбавки за вислугу років, та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а тому 26.07.2016 року року вона звернулась до відповідача із заявою де повідомила про невірний розрахунок пенсії та 08.11.2016 року позивач, повторно, звернулася з заявою про перерахунок пенсії, надавши при цьому довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії, але відповідач відмовив проводити перерахунок пенсії. Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії, просить зобов»язати УПФУ в м. Біла Церква зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням раніше здійснених виплат в розмірі 86 % від заробітної плати державного службовця з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років, з дня звернення, тобто з 08.11.2016 року .

В судовому засідання позивач та її представник підтримали позов.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки згідно приписів ст. 33 вказаного Закону такі виплати, як суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань не входять до складу заробітної плати державного службовця, якщо з нарахованої матеріальної допомоги сплачені страхові внески, передбачені чинним законодавством, та вищезгадані виплати враховані до сум заробітку /доходу/ при щомісячній подачі звіту до відділу персоніфікованого обліку управління ПФУ, то вони враховані до розрахунку розміру заробітної плати для обчислення тієї складової частини пенсії за віком, яка визначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, УПФУ в м. Біла Церква діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області та отримує з 27.12.2005 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яку було обчислено в розмірі 86 % відповідно до наданих ОСОБА_1 Державно фіскальною службою України Білоцерківською ОДПІ довідок про заробітну плату.

Для оформлення пенсії позивачу було надано довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період, який був обраний позивачем для визначення розміру пенсії, але при призначення пенсії неправомірно були виключені із складу заробітної плати позивача надбавки (винагороди) за вислугу років та матеріальні допомоги на оздоровлення і на соціально-побутові потреби.

Встановлено, що позивачу були надані нові довідки для порахунку її пенсії, зокрема, довідка №7300/109/10-02-05-040 від 25.07.2016 року і № 6860/109/10-02-05-040 від 15.07.2016 року

Відповідно до даних довідок до них включено інші виплати: матеріальні допомоги на оздоровлення на соціально-побутові потреби та надбавку за вислугу років, на всі виплати нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що стверджується копіями цих довідок (а.с.10,11).

Позивач звернулась 26.07.2016 року та 08.11.2016 року до управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква із заявою щодо врахування під час перерахунку пенсії інших виплат, що включені до довідок, на які вказано вище.

Листом від 08.12.2016 року за № 536/Х-01,№ 547/Х01 відповідачем було відмовлено у такому обчисленні з тих підстав, що Закон України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року , який набрав чинності з 01.05.2016 р., не містить положень щодо перерахунку пенсії (а.с.18).

А також, представник відповідача в судовому засіданні пояснитв, що в заробітну плату державним службовцям включаються виплати згідно ст.33 Закону України «Про державну службу», а матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не відносяться до інших надбавок, на які вказано в цьому Законі, а тому для їх врахування в заробіток для обчислення пенсії позивачу підстав немає..

Позивач просить суд визнати протиправною таку відмову відповідача.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

В ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За ст.33 Закону України «Про державну службу» /в редакції на час призначення пенсії/ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80-90 відсотків суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам які на час звернення за призначенням пенсії не є державним службовцем, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Ч.2 ст.37-1 цього Закону визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст.40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

А ст.41 цього Закону визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 / в редакції на час виникнення спірних правовідносин/ встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Отже, Закони України «Про оплату праці» та «Про державну службу» відносять до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

В постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року по справі № 21-134а14 викладено правову позицію стосовно того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Висновок суду касаційної інстанції про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст.41 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, все вищенаведене свідчить про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років, відповідач діяв усупереч вимогам законів України та ряду підзаконних актів.

Крім того, роз'яснення відповідача, що викладені в листі від 25.08.2016 року та від 08.12.2016 року не є відповіддю, наданою державним органом відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», а містить в собі ознаки акта індивідуальної дії та є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке породжує правові наслідки - заперечує право позивача на перерахунок пенсії відповідно до її заяви та поданих документів, довідок від 15.07.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 08.02.2017 року та, як зазначила в судовому засіданні, просить суд здійснити перерахунок пенсії з 08.11.2016 року.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

А тому за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, ст.ст. 2, 6,9,17, 71, 99, 159-163, 181, 185,186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління ПФУ в м. Біла Церква щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років в заробітну плату державного службовця для нарахування пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням раніше здійснених виплат в розмірі 86 % від заробітної палати державного службовця з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років , з дня звернення, тобто з 08.11.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола