Справа № 713/338/17
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/338/17
Провадження №2-а/713/62/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Кибич І.А.,

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Козлана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання вчинити певні дії до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області.

В позові зазначив, що народився 02.01.1967 року, з 01.08.1987 року по 12.01.2001 року працював ковалем ручної ковки в колгоспі «Україна», 17.01.2000 року в процесі реорганізації колгоспу Україна в СТОВ «Україна» переведений на роботу коваля.

Вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки на даній роботі був безпосередньо зайнятий повний робочий день. 03 січня 2017 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі від 31 січня 2017 № 553/02 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи в шкідливих умовах праці.

Зазначив, що відмова про призначення йому пенсії на пільгових умовах є протиправною, оскільки він безперервно, 30 років працював на роботах, що дають право на отримання пільгової пенсії за віком і даний факт не заперечується Управлінням Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області, фактично йому відмовлено тільки через не проведення атестації робочих місць в чому немає його вини, адже він повинен був проводити таку атестацію, а роботодавець, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, та яка набрала чинності 21 серпня 1992 року.

Вважає, що висновок управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про те, що він не має права на зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи за даною професією, оскільки період роботи з 21.08.1992 року по 24.11.2016 року не підтверджено результатом атестації робочих місць, є необгрунтованим та помилковим, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Просить визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області від 31.01.2017 року №553/02 в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.а) ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області розрахувати та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п.а) ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 03.01.2017 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, посилався на обставини викладені в адміністративному позові, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Козлан В.М. позовні вимоги не визнав, надав заперечення, де зазначив, що ОСОБА_3 03.01.2017 року звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Протоколом № 23 від 30.01.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у призначені пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Посилається на п.4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2, відповідно до якого якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Посилається на висновки у постановах Верховного суду України, а саме: у постанові № 21- 183а13 від 10 вересня 2013 року, постанові № 21-519а 14 від 25 листопада 2014 року, 51-585а14 від 17 березня 2015 року та в постанові № 477/2598/14-а від 12 квітня 2016 року. Зазначив, що згідно поданої ОСОБА_3 уточнюючої довідки від 24.11.2016 року за №35, виданої СТОВ «Україна», останній працював в колгоспі «Україна» з 01.08.1987 року по 12.01.2000 року та в товаристві з 17.01.2000 року по 24.11.2016 року ковалем ручної ковки і був на даній роботі зайнятий повний робочий день. Враховуючи той факт, що колгоспом «Україна» та СТОВ «Україна» атестація робочих місць за умовами праці не проводилася, вважають, що підстав для зарахування до пільгового стажу роботи періоду із 21.08.1992 року по 24.11.2016 немає. До пільгового стажу роботи зараховується період роботи з 01.08.1987 року по 21.08.1992 року. Враховуючи фактичну кількість відпрацьованих вихододнів за даний період, до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах зараховуються 04 роки 01 місяць 14 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Черешенька, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією паспорту громадянина України Серія НОМЕР_1.

З копії трудової книжки позивача ОСОБА_3 Серія НОМЕР_2 від 17.01.2000 року вбачається, що ОСОБА_3 01.08.1987 року прийнятий в члени колгоспу «Україна», Вижницького району Чернівецької області на посаду коваля; 12.01.2000 року припинено членство в КСП «Україна» в зв'язку з реорганізацією КСП; 17.01.2000 року в процесі реорганізації колгосп «Україна» реорганізовано в СТОВ «Україна», переведений на посаду коваля СТОВ «Україна».

З довідки виданої СТОВ «Україна» №35 від 24.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 працював в колгоспі «Україна» з 01.08.1987 року по 12.01.2000 року, в товаристві з 17.01.2000 року по даний час, ковалем ручної ковки, був зайнятий повний робочий день, що дає право на призначення пільгової пенсії по списку №1 на підставі постанови КМУ від 24.06.2016 року №461 ст.1, розділ 11 «Оброблення металу», п.2 «Ковальське пресове виробництво».

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_3, 31.01.2017 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п.а ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», однак, ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з тим, що при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового стажу 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідно право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці, якщо ж атестація з 01.08.1992 року взагалі не проведена, до пільгового стажу зараховується лише періоди роботи до 21.08.1992 року, тобто до дати введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року. Колгоспом «Україна» та СТОВ «Україна» атестація робочих місць за умовами праці не проводилась. Згідно уточнюючої довідки від 24.11.2016 року за №35, виданої СТОВ «Україна», ОСОБА_3 працював в колгоспі «Україна» з 01.08.1987 року по 12.01.2000 року та в товаристві з 17.01.2000 року по 24.11.2016 року ковалем ручної ковки і був на даній роботі зайнятий повний робочий день. До пільгового стажу роботи зараховується період роботи з 01.08.1987 року по 21.08.1992 року. При розгляді документів встановлено, що загальний стаж ОСОБА_3 становить - 30 років 01 місяць 07 днів, в тому числі стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення складає - 04 роки 01 місяць 14 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до вимог ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менш 20 років, з них не менш 10 років на зазначених роботах. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в зазначених Списках.

Застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "а" і "б" ст.13 та ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", врегульовано Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У п.20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, яка набрала чинності 21.08.1992 року (далі - Порядок).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку та п.п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень п.п.8, 9 Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Що також визначено у правовому висновку Верховного суду України з приводу атестації робочих місць, Постанова ВСУ від 19 травня 2015 року (справа N 21-175а15).

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Позивачем в обґрунтування своїх вимог, не надано доказів, які б підтверджували факт проведення атестації робочого місця в колгоспі «Україна» та СТОВ «Україна».

Таким чином, на думку суду, підстав для зарахування періоду роботи позивача ОСОБА_3 в період з 21.08.1992 року по 24.11.2016 року у СТОВ «Україна» до пільгового стажу, який би надав право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, не має, оскільки судом встановлено, що позивач виконував роботу у вказаний період на робочому місці, яке не пройшло відповідної атестації, у зв'язку з чим у задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

В силу ст.19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що Управління пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області діяло в межах повноважень наданих йому законом та правомірно позивачу було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах згідно пункту "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому позовні вимоги в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, задоволенню не підлягають.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не доведено протиправність дії відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 6, 8-9, 70-71, 86, 94, 104, 158-163, 167 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання протиправною відмови від 31.01.2017 року в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, стороною, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Вінницького адміністративного Апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич