Справа № 751/11448/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про:

визнання неправомірними дій щодо призначення довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 % суддівської винагороди;

зобов'язання перерахувати та призначити, починаючи з жовтня 2016 р., довічне грошове утримання у розмірі 87 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання, виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою;

визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням суддівської винагороди;

зобов'язання перерахувати та призначити, починаючи з грудня 2016 року, довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі 1600 грн., згідно з довідкою господарського суду Чернігівської області від 01.12.2016 р. № 06-23/1840/16, виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.01.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанову суду першої інстанції та просять постановити нову, якою позов задовольнити. В своїй апеляційній скарзі посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач указом президента України від 11.11.2003 року призначений на посаду судді господарського суду Чернігівської області строком на 5 років, а постановою Верховної ради України від 05.02.2009 року його обрано на посаду судді безстроково.

Постановою ВР України від 22.09.2016 року № 1600-V-ІІІ ОСОБА_2 звільнено з посади судді господарського суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно довідки господарського суду Чернігівської області від 01.12.2016 року № 06-23/1840/16, заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці з 01 грудня 2016 року склала 24000,00 грн. (а.с.23).

01.12.16. позивач звернувсь до Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Листом від 19.12.16. № 24052/05 Чернігівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України повідомили позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці; зазначивши, що з 01 січня 2017 року набуває чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону Кураїни «Про судоустрій та статус суддів» доповнено положенням, що тимчасово, по 31.12.2017 року максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці не може перевищувати 10740 грн., а тому проведення перерахунку є недоцільним (а.с.14).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність такої відмови, з чим повністю погоджується судова колегія.

Так, ч. 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.2, абз.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, ст. 120 якого передбачає, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень ч.1 ст.135 цього Закону, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді : 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-8/2016 від 08.06.2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (редакція до 28.03.2015) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (№ 2862-ХІІ від 15.12.1992), який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно абз. 2 п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 11.06.2008, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду України у постанові від 06.07.2016 по справі № П/800/426/14.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Основного закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст.ст.21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6 ст.47 вказаного Закону).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби та навчання за денною формою у Національній юридичній академії України та робота в органах прокуратури, що в загальному розмірі складає 23 роки 05 місяців 15 днів, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 87 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Така правова позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 06 березня 2017 року у справі № 876/13242/16-а (К/800/6374/17).

Щодо перерахунку суддівської винагороди з 01.12.2016 року, колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно до ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-УІ від 07.07.2010р. (діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача у зв'язку з додачею заяви про відставку) суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат, зокрема за вислугу років. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. За наявності стажу роботи більше 20 років суддям виплачується щомісячна доплата у розмірі 50%.

В 2016 р. розмір мінімальної заробітної плати становив: з січня по квітень -1378 грн., з травня по листопад - 1450грн., з грудня 1600грн.

На час звільнення розмір мінімальної заробітної плати становив 1450грн., суддівська винагорода складала 21750грн. (1450*10+50%).

З 1 грудня 2016 р. на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 1600грн. Тому з 1 грудня 2016р. змінився розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді -посадовий оклад збільшився до 16000грн. Як наслідок - має бути здійснений з грудня 2016р. перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з мінімального розміру заробітної плати в 1600 грн.

Отже, з 01.12.2016 р. у зв'язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати змінився і розмір грошового утримання судді, у т.ч. господарського суду Чернігівської області, який становить 24000грн. (1600*10+50% (відсотки нараховані згідно із стажем).

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

01.12.2016р. я звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням суддівської винагороди.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить положень щодо строку перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість Закон України «Про пенсійне забезпечення» (ст. 84) визначає такі строки. Тому за аналогією закону (ч. 7 ст. 9 КАСУ) при виникненні права на підвищення довічного грошового утримання судді у відставці (01.12.2016р.) такий перерахунок мав бути здійснений з першого числа місяця, в якому суддя у відставці звернувся за перерахунком, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15-го числа включно.

Оскільки заяву було подано 01.12.2016 року, то і перерахунок має бути здійснено з цієї дати.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду апеляційної інстанції достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.01.2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.