Справа № 591/5287/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 р.Справа № 591/5287/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09.02.2017р. по справі № 591/5287/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати у 2016 році разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі меншому ніж передбачено ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; стягнути з відповідача щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в розмірі 920 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 09.02.2017 р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши, що позивач повторно не прибув у судове засідання, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначена підстава кореспондує з частиною третьою статті 128 КАС України, згідно з якою у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід визначити: чи належним чином позивача повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, підставами для залишення позовної заяви без розгляду стало те, що позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин.

При цьому суд виходив із того, що позивач у судові засідання, призначені на 05.12.2016 року та 09.02.2017 року, не прибув повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що про виклик в судове засідання, призначене на 05.12.2016р. позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22).

04.11.2016 року позивач надав до суду першої інстанції клопотання про уточнення позовних вимог (а.с. 25), в якому просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.

05.12.2016 року позивач подав до суду заяву про надання додаткових письмових доказів, в якій також просив провести розгляд справи за його відсутністю (а.с. 26).

Із матеріалів справи також вбачається, що Зарічним районним судом м. Суми протокольною ухвалою від 05.12.2016 року задоволено клопотання позивача про заміну третьої особи, замінено Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області на Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах, та у зв'язку з уточненням позову розгляд справи відкладено на 09.02.2017 року (а.с.27).

Про виклик у судове засідання, призначене на 09.02.2017р., позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

У судове засідання, призначене на 09.02.2017 р., позивач не прибув.

Суд першої інстанції визнав причини неявки позивача неповажними, у зв'язку з чим, залишив позовну заяву без розгляду.

Фіксування судового засідання 09.02.2017 року не проводилось в порядку ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку з неявкою сторін, про що секретарем судового засідання зазначено в журналі судового засідання (а.с.33).

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не надавалась оцінка поважності причин неприбуття позивача в судові засідання 05.12.2016р. та 09.02.2017 р., оскільки фіксування судового засідання не проводилось.

Так, згідно з ч. 4 ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках заміни позивача чи відповідача, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача до розгляду адміністративної справи розгляд такої адміністративної справи починається спочатку. При цьому всі процесуальні дії, які були вчинені неналежними сторонами при поданні позову, розгляді справи, не повинні мати юридичної сили для належних у справі сторін.

Отже, суд першої інстанції повинен був врахувати, що розгляд справи 05.12.2016 року було відкладено на 09.02.2017 року у зв'язку із заміною Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області на Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах.

У судове засідання, призначене на 09.02.2017 року, позивач не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду призначеного на 09.02.2017 року позивач був повідомлений належним чином, проте причин неприбуття в судове засідання не повідомив.

Між тим, зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття та без його заяви про розгляд справи за його відсутності.

Під повторністю неприбуття в судове засідання необхідно розуміти саме послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів без поважних причин.

Колегією суддів встановлено, що позивач надав заяву про уточнення позовних вимог та просив провести розгляд справи за його відсутності. Судом першої інстанції відкладено розгляд справи у зв'язку з уточненням позовних вимог, що підтверджується журналом судового засідання від 05.12.2016р. (а.с. 27).

Таким чином, наступне неприбуття в судове засідання позивача не можна вважати повторним без поважних причин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для застосування п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції не мав і безпідставно залишив позовну заяву без розгляду.

Викладене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п.4 ч. 1 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09.02.2017р. по справі № 591/5287/16-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах про зобов'язання вчинити дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 20.03.2017 р.