Справа № 820/4756/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 березня 2017 р. № 820/4756/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Вождаєвій М.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, треті особи - Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Харківської обласної філії про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, треті особи - Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Харківської обласної філії, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду Україні в Червонозаводському районі м. Харкова щодо здійснення відрахувань із пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду Україні в Червонозаводському районі м. Харкова здійснити виплату ОСОБА_1 грошових сум, які незаконно були відраховані з його пенсії, з урахуванням індексу інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, на виконання постанови Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 01.07.2013 було незаконно проведені утримання в розмірі 20% з його пенсії, оскільки у вказаній постанові йдеться про проведення утримань з його заробітку (доходу) до повного погашення боргу за кредитним договором, водночас, позивач зазначав, що пенсійні виплати, у розумінні чинного законодавства, не є ані заробітком, ані доходом.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що вказаними утриманнями пенсійний орган фактично виконував приписи постанови Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 01.07.2013, отже, не допускав порушень вимог законодавства, оскільки, положеннями ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" унормовано порядок та умови відрахувань з пенсії.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечувала з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, просила у задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи - Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надав клопотання про розгляд справи без його присутності.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути дану справу без участі представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Червонозаводського суду м. Харкова від 28.09.2009 ( яке набрало законної сили) по справі № 2-296/09, було частково задоволено позов відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління. Розірвано кредитний договір № 778051 від 14.08.1995 року, укладений між Ощадним банком в особі Червонозаводського відділення № 3295 та ОСОБА_1 Розірвано договір поруки від 12.08.1995 року, укладений між Ощадним банком в особі Червонозаводського відділення № 3295 та ОСОБА_3 Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Харківське обласне управління заборгованість за кредитним договором № 778051 від 14.08.1995 року у розмірі 18972,94 грн. та видано 02.02.2010 виконавчий лист, зокрема, відносно ОСОБА_1

Постановою Червонозаводського ВДВС ХМУЮ 09.03.2010 було відкрито виконавче провадження 18110105 з примусового виконання зазначеного судового рішення, по якому ОСОБА_1 є боржником.

В подальшому, в рамках ВП 18110105 було винесено ряд постанов, відповідний хід виконавчого провадження міститься в інформації, яка наявна в матеріалах справи.

Так, в рамках вказаного виконавчого провадження, постановою від 01.07.2013 державним виконавцем Червононозаводського ВДВС було встановлено, що позивач отримує пенсію в УПФУ Червонозаводського району м. Харкова, водночас стягувачем було подано заяву про направлення стягнення на пенсію боржника та постановлено "з усіх видів заробітку (доходу), що належать боржнику після відрахування податків проводити утримання в розмірі 20% від заробітку (доходу) боржника, до повного погашення боргу, який становить 19174,16 грн. ( борг за кредитним договором та судовий збір).

Крім того, вказана постанова містить вказівку про її направлення за місцем отримання боржником доходу із забороною самостійної зміни порядку стягнення та розміру відрахувань.

ОСОБА_1 вказану постанову та постанову про відкриття виконавчого провадження було оскаржено у судовому порядку та у періоді такого оскарження, в рамках ВП 18110105 постановою від 18.01.2016 вказане виконавче провадження було зупинено. Крім того, було зупинено відрахування з пенсії позивача.

Постановою від 28.04.2016 ВП 18110105 було поновлено, оскільки за результатами судового оскарження Червонозаводським районним судом м. Харкова ухвалою від 12.04.2015 було скасовано ухвалу суду від 05.01.2016 року про зупинення солідарного стягнення у виконавчому провадженні № 18110105, на підставі виконавчого листа № 2-296/09 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості та судового збору у розмірі 19174 грн. 16 коп.

Позивач оскаржив ухвалу суду від 12.04.2015 в апеляційному порядку, що стало наслідком зупинення з серпня 2016 відрахувань з пенсії позивача.

Судом встановлено, що відрахування з пенсії позивача за постановою від 01.07.2013 було розпочато з серпня 2013 в розмірі 20% щомісячно, у тому числі, 10% на погашення основного боргу, 10% - на погашення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а з 01.06.2015 - 20% на погашення основного боргу, проти чого не заперечував представник відповідача у судовому засіданні.

Підставою виникнення спірних правовідносин став факт незаконного, на думку позивача, здійснення пенсійним органом відрахувань з пенсії позивача згідно постанови Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 01.07.2013, оскільки у вказаній постанові йдеться про проведення утримань з його заробітку (доходу) до повного погашення боргу за кредитним договором, водночас, позивач зазначав, що пенсійні виплати, у розумінні чинного законодавства, не є ані заробітком, ані доходом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV ( надалі - ОСОБА_2, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Статтею 68 Закону унормовано умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Так, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Пунктом 7.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 N 74/5, зареєстр. в Мінюсті 15 грудня 1999 р. за № 865/4158 , яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин ( надалі - Інструкція), унормовано умови звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника

Відповідно до п. 7.2.3 Інструкції, звернення стягнення на пенсії провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" унормовано, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

За змістом ч.1 ст.90 за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом

державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Системно аналізуючи вказані положення, суд зазначає, що нормами Закону визначено право державного виконавця виконувати рішення суду, зокрема, шляхом звернення стягнення на пенсію боржника, водночас, відповідний пенсійний орган зобов'язаний виконувати вимоги державного виконавця з цього приводу.

Водночас, беручи специфіку даних спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем були незаконно здійснені відрахування з пенсії позивача, з огляду на наступне.

По - перше, хоча й у постанові від 01.07.2013 було встановлено, що позивач отримує пенсію в УПФУ Червонозаводського району м. Харкова та стягувачем було подано заяву про направлення стягнення на пенсію боржника, водночас її резолютивною частиною було постановлено утримання в розмірі 20% від заробітку (доходу) боржника, до повного погашення боргу, який становить 19174,16 грн., проводити з усіх видів заробітку (доходу), що належать боржнику після відрахування податків.

По - друге, відповідно до ч.4 ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії не підлягають оподаткуванню.

По-третє, за змістом пп. "е" п. 165.1.1 ст. 165 Податкового Кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума пенсій отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України якщо такі пенсії не підлягають оподаткуванню.

Отже, суд зазначає, що пенсія позивача не є його заробітком або доходом, а відповідачем було самостійно вчинено дії з проведення утримань з пенсії позивача, чим порушено вимоги ч.2 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в контексті можливості проведення відрахувань з пенсії на підставі судового рішення, виконання якого провадиться в порядку, встановленому законом.

Суд критично ставиться до посилань відповідача щодо правомірності його дій зі здійснення відрахувань з пенсії позивача в процесі виконання вимог державного виконавця, оскільки законність таких дій могла б мати місце виключно у разі прямої вказівки на те органом ДВС шляхом постановлення здійснення відрахувань саме з пенсії боржника.

Відповідно до ст. 19 органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення ( Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було неправомірно вчинено дії зі здійснення відрахувань із пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови старшого державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 01.07.2013 року, з огляду на що, належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов'язання Управління Пенсійного фонду Україні в Червонозаводському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 грошові кошти, які були неправомірно відраховані з його пенсії, а тому, у цій частині позов підлягає задоволенню.

В частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду Україні в Червонозаводському районі м. Харкова здійснити виплату ОСОБА_1 грошових сум, які незаконно були відраховані з його пенсії, з урахуванням індексу інфляції, суд відмовляє, оскільки позивачеві відповідач повинен повернути виключно суми, які були незаконно відраховані.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, треті особи - Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Харківської обласної філії про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду Україні в Червонозаводському районі м. Харкова щодо здійснення відрахувань із пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови старшого державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 01.07.2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду Україні в Червонозаводському районі м. Харкова ( , 61140, м.Харків, вул.Гольдберівська, буд. 15) повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп. НОМЕР_1, 61001, м. Харків, вул. Південнопроектна, 13) грошові кошти, які були неправомірно відраховані з його пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 21 березня 2017.

Суддя Мар'єнко Л.М.