Справа № 2а/2370/6092/2011
Суддя: Н.Ю. Гриньковська
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року Справа № 2а/2370/6092/2011

28.07.11

16 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Ільченко С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Черкаській області та підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

20.07.2011р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1, яким в позові поставлено питання про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2011р. а також зобовязання відповідачів вжити всіх заходів щодо виконання виконавчого листа №2-а-5234 виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 16.11.2010р.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.07.2011р. клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду було задоволено та поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем не виконано покладених на нього обовязків щодо повного вчинення виконавчих дій при виконанні виконавчого листа №2-а-5234, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 16.11.2010р., адже жодних фактів чи документів, що мали б підтверджувати виконання рішення суду, в матеріалах виконавчого провадження не міститься. Як наслідок, позивач стверджує, що у відповідача не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови від 30.06.2011р. про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області №2-а-5234 від 16.11.2010р.

У письмовому запереченні на адміністративний позов представником відповідачів зазначається, що оскаржувані дії та рішення повністю відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Сторони були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, однак у судове засідання не зявились.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів справи.

Від представника відповідачів також надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні за відсутності представника відповідачів.

Неприбуття в судове засідання представників сторін без поважних причин або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України розгляд справи у таких випадках не відкладається, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо клопотання про розгляд справи за відсутністю представників заявлено всіма сторонами, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 27.12.2010р. відкрито виконавче провадження (ВП №23500313) з примусового виконання виконавчого листа №2-а-5234, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 16.11.2010р.

Вищезазначеною постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 27.12.2010р. боржника зобовязано виконати рішення суду у справі №2-а-5234 та надано семиденний строк для його добровільного виконання з моменту отримання постанови виконавця. Крім того, у цій постанові державний виконавець попередив боржника про можливість примусового виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору та витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій (а.с.9).

В подальшому, 10.01.2011р., в звязку з невиконанням боржником виконавчого листа №2-а-5234, державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 340,00грн.

08.02.2011р. головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській повторно на виконання виконавчого листа №2-а-5234, надіслано на адресу боржника (вих. №499-09-01) вимогу державного виконавця, згідно якої УПСЗН ВК Золотоніської міської ради зобовязано в термін до 17.02.2011р. виконати рішення суду та надати державному виконавцю інформацію щодо його виконання.

21.02.2011р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області втретє надіслано на адресу боржника (вих. №830-09-04) вимогу державного виконавця, згідно якої боржника зобовязано в термін до 28.02.2011р. виконати рішення суду та надати державному виконавцю інформацію щодо його виконання.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 21.02.2011р. за повторне невиконання рішення суду без поважних причин на боржника накладено штраф у розмірі 680,00грн.

25.06.2011р. відповідачем на адресу Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області направлено також подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за вих. (№3589/0801), саме після чого прийнято оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2011р. і повернуто виконавчий документ до суду, що його видав (а.с.11).

Закон України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999р. №606-XIV із змінами та доповненнями (надалі Закон №606) визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів щодо стягнення коштів, що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу і здійснюється державними виконавцями, що діють на підставі Закону України «Про державну виконавчу службу». Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, які, в свою чергу, мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведенні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими вказаним Законом.

Згідно ст. 1 Закону №606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 5 вищевказаного Закону №606 визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 25 Закону №606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

В той же час, відповідно до статті 75 Закону №606, яка визначає загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, який становить сім днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання рішення суду, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Отже підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області здійснено всі визначені Законом України «Про виконавче провадження»виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача, необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 86, 94, 122, 128, 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Черкаській області та підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст.ст.185-187цього Кодексу.

Суддя Н.Ю. Гриньковська