Справа № 805/685/17-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року справа №805/685/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Василенко Л.А.

Гайдар А.В.

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.,

За участі:

позивача - ОСОБА_3,

представника відповідачів: прокуратури Донецької області, Артемівської міської прокуратури - Сущенко В.А.,

представника відповідача Бахмутського відділення поліції Головного управління Національної поліції Донецької області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 р. у справі № 805/685/17-а за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Донецької області, Артемівської міської прокуратури Донецької області, Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягнення упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Донецької області (далі - відповідач, 1, Прокуратура Донецької області), Артемівської міської прокуратури Донецької області (далі - відповідач, 2, Артемівська міська прокуратура Донецької області), Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач, 3, Бахмутський відділ поліції ГУ Нацполіції в Донецькій області) в якому просив:

- визнати неправомірними дії прокуратури та поліції;

- звільнити від сплати судового збору;

- стягнути на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 116 290,00 гривень;

- стягнути на його користь суму моральної шкоди у розмірі 400 000,00 гривень;

- стягнути на його користь суму упущеної вигоди у розмірі 283 878,00 гривень (арк. справи 3-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року провадження у вищенаведеній справі закрито та роз'яснено позивачу, що справа має розглядатись за правилами Цивільного процесуального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України (арк. справи 84-85).

Не погодившись із наведеною ухвалою суду першої інстанції позивач (далі - апелянт) звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивач звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом у зв'язку з порушенням прокуратурою та поліцією статей 7, 16, 20 Закону України «Про звернення громадян» в частині не розгляду його скарг, залишенню без розгляду та направленню до інших органів, які позивач також оскаржував, а також порушення останніми строків надання відповідей на його скарги подані в межах Закону України «Про звернення громадян». З урахуванням викладеного, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції (арк. справи 86-88).

У судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Таким чином спірним питанням даної справи є визначення юрисдикції даної справи в рамках заявлених позивачем в адміністративному позові вимог.

Згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як було зазначено вище, позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції 24 січня 2017 року з вимогами до трьох відповідачів та просив визнати їх дії неправомірними та стягнути суми матеріальної, моральної шкоди та упущеної вигоди без конкретизації з якого зі співвідповідачів стягувати яку суму. Прохальна частина позовної заяви не містить конкретизації неправомірності дій кожного зі співвідповідачів, а саме в чому полягає неправомірність дій прокуратури Донецької області, Артемівської міської прокуратуру та Бахмутського відділення поліції Головного управління Національної поліції Донецької області.

Ухвалою від 26 січня 2017 року суд першої інстанції відкриває провадження в адміністративній справі та призначає її до розгляду у попередньому судовому засіданні на 08 лютого 2017 року. Разом з тим, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не з'ясовує всі передбачені ст. 107 КАС України обставини, що дозволяють відкривати провадження у справі, окрім того не перевіряє відповідність позовної заяви вимогам ст. 106 КАС України, а саме не з'ясовує зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою і п'ятою ст. 105 КАС України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Крім того, як слід з тексту позовної заяви, позивач скаржиться на порушення відповідачами вимог Закону України «Про звернення громадян», суд першої інстанції залишаючи поза увагою зазначені доводи на стадії відкриття провадження у справі не з'ясовує в чому саме полягають вказані порушення та не перевіряє чи взагалі надходили до відповідних суб'єктів звернення в межах Закону України «Про звернення громадян», а якщо надходили, то чи дотримані позивачем процесуальні строки звернення до суду, передбачені ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 09 лютого 2017 року, на стадії попереднього судового засідання, суд першої інстанції закриває провадження у справі оскільки дійшов висновку, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність особи, яка здійснює нагляд за дотриманням законодавства у межах кримінального провадження, тобто у межах кримінального та кримінально-процесуального права, а відповідно, і кримінального та кримінально-процесуального судочинства.

Судова колегія вважає що суд першої інстанції без належного обґрунтування позовних вимог позивачем, дійшов передбаченого висновку по те, що вказаний спір в частині визнання дій неправомірними слід розглядати в рамках кримінального судочинства. Судова колегія звертає увагу на те, що діючим законодавством не заборонено одночасне звернення особи за захистом в межах кримінального судочинства та звернення із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Вказані звернення, скарги необхідно розмежовувати між собою для правильного застосування вимог ст. 12 Закону України «Про звернення громадян».

Як в позовній заяві так і в доводах апеляційної скарги, позивач посилається на те, що він крім іншого звертався зі скаргами до відповідачів від 05.11.2015 року, 20.01.2016 року, 16.11.2015 року, 18.12.2015 року але відповіді на скарги не отримував.

Отже без дослідження вказаних документів та з'ясування позовних вимог, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі, на підставі чого та з урахуванням вимог ст. 204 КАС України, а саме неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі № 805/685/17-а, - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі № 805/685/17-а, скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала у повному обсязі складена 22 березня 2017 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар