Справа № 592/824/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 р.Справа № 592/824/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2017р. по справі № 592/824/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальону УПП в м. Суми Бережної Юлії Петрівни

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом в яком просила:

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Суми лейтенанта поліції Бережної Ю.П. від 17.01.2017р. серії АР № 798682 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 255,0 грн.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2017р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2017р. близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Peugeot 107 д.н. НОМЕР_1 по вул. Герасима Кондратьєва в м. Суми здійснила зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушила п.п. 33.3.34 ПДР України,

Інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Суми лейтенанта поліції Бережною Ю.П. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР№ 798682 від 17.01.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 3)

Позивач не погоджуючись із зазначеною постановою, та вважаючи не доведеним факт скоєння нею адміністративного правопорушення, оскаржила її до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення правил дорожнього руху позивачем є доведеним, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем винесена законно, у спосіб, в межах та в порядку визначеному Конституцією та законами України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 33.3.34 розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 17.01.2017р. близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Peugeot 107 д.н. НОМЕР_1 в м. Суми на вул. Герасима Кондратьєва здійснила зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушила п.п33.3.34 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджений відеозаписом, дослідженим судом під час розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснила зупинку на Т-подібному перехресті в зоні дії дорожнього знаку 3.34. Позивачу було повідомлено про порушення ним вимог ПДР України, запропоновано надати посвідчення водія, реєстраційний талон на транспортний засіб та страховий поліс.

Позивачем визнається як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі факт здійснення зупинки.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо не можливості позивачем побачити дорожній знак 3.34 "Зупинка заборонена", оскільки він не знаходився в напрямку її руху, та відсутність дублюючого дорожнього знаку по напрямку її руху, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, крім того з наданих позивачем фотокарток з місця подій на яких зазначено місце зупинки автомобіля та встановлення дорожнього знаку вбачається, що позивач здійснила зупинку в зоні дії знаку та його видимості.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, а лише постанови є помилковими з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 ст. 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 зазначеної статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

З тексту постанови також встановлено, що позивачу роз'яснено положення ст. 307, 308, а також права передбачені ст. 268 КУпАП, право порядок та строки оскарження постанови згідно з ст. 287 - 280 КУпАП та вручено копію постанови, що підтверджується підписом позивача у тексті постанови. Текст постанови підписано позивачем без зауважень та заперечень, які б могли свідчити про її незгоду з фактами зазначеними у постанові.

Додаткових письмових пояснень, спростовуючих вчинення правопорушення під час розгляду справи особі, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення - відповідачу, позивачем не надавалось.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття по вказаній справі рішення у вигляді оскаржуваної постанови позивачка не заперечувала вчинення нею адміністративного правопорушення, про яке зазначено у постанові, а отже відповідачем не допущено порушень вимог чинного законодавства в частині складання протоколу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ч. 1 ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення без складення протоколу.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2017р. по справі № 592/824/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 24.03.2017 р.