Справа № 815/977/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/977/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобовязання видати довідку про розмір заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області), за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати противоправними дії Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату, що подасться для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у Суворовському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку, форма якої затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2015 року №15-1 із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з підвищенням з 01.12.2015 року та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

Звернути постанову суду до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне.

ОСОБА_1, працювала в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси на посаді головного державного інспектора. На теперішній час є одержувачем пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України у Суворовському районі міста ОСОБА_2, яка призначена за Законом України «Про державну службу» з 17 серпня 2012 року, пенсія розрахована в розмірі 80 % від заробітної плати.

У зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року та 01.05. 2016 року посадових окладів державним службовцям позивач звернулася до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою (вхідний №13483 від 20.12.2016 року) щодо надання їй довідки про заробітну плату працюючого державного службовця на посаді головного державного податкового інспектора за грудень 2015 року та травень 2016 року із зазначенням всіх складових заробітної плати на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Проте, позивач отримала лист-відповідь від 21.12.2016 року №9783/М/15-54-05-19., в якому відповідач повідомляв про відмову у видачі зазначеної довідки.

Такі дії відповідача, на думку позивача, є неправомірними та такими, що порушують та обмежують її права, передбачені діючим законодавством.

Позивач під час судового розгляду позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, належним чином а своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. 10.03.2017 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких відповідач при діяв на підставі та в рамках діючого законодавства та ніяким чином не порушував прав позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

16.08.2012 року позивача звільнено з посади головного державного податкового інспектора відділу обліку платників податків та обробки податкової звітності управління інформатизації та обліку платників податків у звязку з виходом на пенсію по інвалідності.

20.12.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату працюючого державного службовця на посаді головного державного податкового інспектора за грудень 2015 року та травень 2016 року.

21.12.2016 року позивачу було надано відповідь № 9783/М/15-54-05-19, в якій відповідач повідомляв, що згідно листа Мінсоцполітики від 05.08.2016 року № 11544/0/14-16/039, враховуючи положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013, набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, відсутні підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій.

Пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993, № 3723-XII (надалі Закон).

Згідно з статтею 37 цього Закону: «Порядок і умови призначення пенсій державним службовцям» визначається Кабінетом Міністрів України».

Так, у відповідності до вказаної вище норми Закону, Кабінет Міністрів України з метою визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії встановив Порядок проведення такого перерахунку та затвердив його своєю постановою від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (надалі Постанова №865).

На час виходу позивача на пенсію був чинним пункт 4 Постанови №865, згідно з яким у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно то рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-ІУ Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається на підставі документів поданих під час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати , яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Крім того, був чинним пункт 5 Постанови №865 відповідно до якого, перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з ОСОБА_2 управлінням державної служби».

Таким чином, з аналізу вказаних вище норм Постанови №865, суд робить висновок про те, що після виходу позивача на пенсію національне законодавство передбачало їй право на перерахунок пенсії, який збільшує розмір її пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої позивачці була призначена пенсія. Тобто, позивач мала право на збільшення розміру пенсії в залежності від збільшення розміру заробітної плати державним службовцям та використовувала це право.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» керівним працівникам, спеціалістам і службовцям з 01.12.2015 року були підвищені посадові оклади.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Щодо внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Постанови № 865. А саме: виключив пункт 4, який передбачав право на збільшення розміру пенсії у разі збільшення розміру заробітної плати державним службовцям .

Крім того, пункт 5 Постанови №865 був викладений в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики."

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що вищезазначені зміни у законодавстві позбавляють права позивача на перерахунок пенсії у раніше встановленому порядку та не дають відповідачу законних підстав для видачі довідки.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Дане положення принципово забороняє погіршувати становище людини. При цьому суд зазначає, що розмір пенсії це кількісний показник, що відображає обсяг прав позивача на пенсію.

В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони , які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Крім того, частина першої статті 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р.№1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі наголошується на тому, що до події факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Право позивача на отримання пенсії саме в порядку, який передбачав збільшення її розміру шляхом здійснення перерахунку у разі збільшення суми заробітної плати державного службовця на відповідній посаді виникло раніше зазначених вище змін до Постанови №865, які відбулися у 2015 році. Нові ж нормативно-правові акти застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли після набрання ними чинності, і до тих юридичних фактів, що настали після набрання чинності таким актом.

Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року, були затверджені форми довідок про заробітну плату, в тому числі форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію».

Даною формою встановлено складові заробітної плати, які зазначаються під час призначення (перерахунку) пенсії, і така довідка видається для перерахунку пенсії у разі підвищення посадових окладів працюючих державних службовців, як вбачається із. назви самої довідки.

Відповідно до статті 49 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Отже із сукупного аналізу змісту зазначених нормативно-правових актів суд робить висновок про існування юридичного обовязку у відповідача надати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії.

На думку суду, відсутність порядку перерахунку та умов перерахунку пенсії не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку із зміною в бік збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у видачі довідки з посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не тільки порушив право позивача на отримання такого документа, а й перевищив надані йому повноваження, що вказує на наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання таких дій протиправними та необхідність поновлення порушеного права позивача.

Водночас, щодо способу поновлення порушених прав позивача, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що позивач також просить суд зобов'язати відповідача видати довідку форма якої затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2015 року №15-1 із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з підвищенням з 01.12.2015 року та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

Судом встановлено, що 02.09.2016 року до постанови правління Пенсійного фонду України №15-1 внесено зміни згідно постанови правління Пенсійного фонду України №15-2 від 04.07.2016 року (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25.07.2016 року за №1020/29150), у відповідності до приписів якої виключено абзаци 3 та 4 пункту 1 постанови Пенсійного фонду України №15-1.

Тобто, на момент звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом, у відповідності до внесених до постанови правління Пенсійного фонду України №15-1 змін положення, якими затверджувалась форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію - виключено.

Вищенаведене свідчить про наявність обставин, які унеможливлюють видачу відповідачем довідки ОСОБА_1 про розмір заробітної плати для перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХД в редакції, чинній на день її призначення, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постанови Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» із зазначенням усіх складових заробітної плати.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14, висновок якого, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Також, у висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України від 13 січня 2011 року №2939-VI Про доступ до публічної інформації (далі - Закон №2939-VI).

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 10 вказаного закону розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 частини 2 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію (ч. ч. 1, 2 пункту 1 статті 23 Закону №2939-VI).

Враховуючи вищевикладене, з метою захисту порушеного відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, права ОСОБА_1 на отримання довідки, форма якої затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2015 року №15-1 із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з підвищенням з 01.12.2015 року та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям, керуючись закріпленим Конституцією України принципом верховенства права, суд доходить до висновку про необхідність зобов'язати ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області надати ОСОБА_1 письмову інформацію про складові заробітної плати, працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з підвищенням з 01.12.2015 року та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

Щодо вимоги позивача про звернення постанови суду до негайного виконання, суд зазначає, що перелік постанов, що підлягають негайному виконанню визначено ст. 256 КАС України, постанова суду щодо визнання дій протиправними щодо ненадання довідки та зобовязання надати письмову інформацію не підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-12, 14, 71, 86, 128, 158-164, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобовязання видати довідку про розмір заробітної плати.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату, що подасться для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Суворовському районі міста ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області видати ОСОБА_1 письмову інформацію із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з підвищенням з 01.12.2015 року та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Н.В.Бжассо