Справа № 478/12/2170
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

478/12/2170

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2012 р.

Справа № 2а-478/12/2170

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа ЛТА" до Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області про визнання протиправними дій та скасування акту,

встановив:

09 лютого 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю « Альфа ЛТА » ( далі - позивач) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області ( далі відповідач, ДПІ), в якому просить суд визнати –

- протиправними дії ДПІ по складанню акту перевірки № 164/23/37261607 від 21.12.2011 року « Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ « Альфа ЛТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 10.08.2010 р. по 30.09.2010 р., валютного та іншого законодавства за період з 10.08.2010 року по 30.09.2010 р.»;

- протиправними дії щодо висновку, зробленого в указаному акті перевірки.

Відповідно до вимог ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається із тексту позовної заяви, вимогами позивача є визнання протиправними дії ДПІ по складанню акту перевірки № 164/23/37261607 від 21.12.2011 року « Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ « Альфа ЛТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 10.08.2010 р. по 30.09.2010 р., валютного та іншого законодавства за період з 10.08.2010 року по 30.09.2010 р.» ( далі акт перевірки) та викладених в ньому висновків.

Суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно-правового спору, оскільки у розумінні статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 2, пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України).

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Вказаними вимогами позивач пов’язує порушення своїх прав із складанням акту перевірки № 164/23/37261607 від 21.12.2011 року та викладенням в ньому висновку щодо визнання нікчемними правочини, укладені позивачем з його контрагентами, що на думку позивача є протиправними діями, оскільки у ДПІ немає для цього як відповідних повноважень, так і правових підстав. Позивач стверджує, що наявність в акті перевірки висновків щодо нікчемності правочинів, укладених позивачем із контрагентами є порушенням його прав, інтересів та впливає на його обов’язки.

Відповідно до Закону України “ Про державну податкову службу в Україні ” від 04.12.1990р. № 509-ХІІ головним завданням податкових органів є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

За приписами підпункту 62.1.3. п. 62.1. ст. 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 86.1. статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, при виявлені порушень податкового та іншого законодавства України за наслідками перевірки та наявності підстав для визначення податковим органом грошових зобов’язань платнику податків, податковий орган зобов’язаний скласти податкове повідомлення-рішення. Неприйняття такого рішення не створює для платника податків правових наслідків в частині зміни його податкових зобов’язань.

Тобто по даній справі відповідач не вчинив дії, які б свідчили про зміну податкових зобов’язань позивача, а викладенні в акті перевірки висновки є суб’єктивною думкою перевіряючого, оскільки тільки податкове повідомлення-рішення є законним способом визначення податкових зобов’язань платнику податків, а його не прийнятого свідчить про відсутність порушених прав позивача та підстав для звернення до суду з вказаними вимогами.

Таким чином, як висновок акту перевірки, так і дії органу державної податкової служби, його посадових (службових) осіб, по його складанню, не мають правового значення у розумінні ч.1 ст. 17 КАС України, а тому оскарженню в порядку адміністративного судочинства не підлягають.

Крім цього, суд зазначає, що дії, які позивач просить суд визнати протиправними, є діями, які є відповідними спеціальними законними способами реагування в межах компетенції податкових органів України. Суд не може перебирати при цьому функції суб’єкта владних повноважень, виходячи с того, що вчинення зазначених дій відноситься до внутрішньої компетенції податкового органу. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбаченими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч. 1 ст. 109 КАС України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа ЛТА" до Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області про визнання протиправними дій.

Повернути позивачу сплачений судовий збір у сумі 32,20 грн.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи..

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8