Справа № 569/16481/16-а
Суддя: Панас О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Панас О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернулась з позовом ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просить визнати протиправними дії Рівненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.07.2016 року в розмірі 82% від заробітної плати у сумі 7326,58 грн. , що значиться в довідці виконавчого комітету Рівненської міської ради від 02.11.2016 року № 08-2423 та зобов"язати Рівненське об"єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.07.2016 р. виходячи із 82 % від заробітної плати у сумі 7326,58 грн. , що значиться в довідці виконавчого комітету Рівненської міської ради від 02.11.2016 року № 08-2423. Стягнути на його користь сплачений судовий збір.

Позивач до суду не з'явився. В позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть учать у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Рівненському об"єднаному управлінні пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком згідно положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 04.08.2010 р.

04.11.2016 року позивач звернувся до Рівненського об"єднаного пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про проведення перерахунку пенсії та надав довідку встановленого зразка, в якій відображена заробітна плата за посадою начальника відділу виконавчого комітету Рівненської міської ради станом на грудень 2015 року.

Листом від 02.12.2016 року за №992/10, відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв"язку з тим, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни у Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 вказаної постанови щодо порядку поведення перерахунку пенсій державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям виключено, а до п. 5 цієї Постанови внесено зміни в частині затвердження форми довідки про заробітну плату виключно для призначення пенсії державним службовцям. Водночас, постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 р. № 15-2, затвердженою в Міністерстві юстиції України 25.07.2016 за № 1020/29150, внесено зміни до постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1, зокрема форми довідок про заробітну плату, що подавалися для перерахунку пенсії державним службовцям, виключено.

Тому відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу у зв"язку з підвищенням розмірів заробітної плати працюючим державним службовцям, крім того, форма долученої позивачем довідки №08-2423 від 02.11.2016 р. виданої виконавчим комітетот Рівненської міської ради втратила чинність.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави.

На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв"язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови № 865 у попередній редакції було визначено, що разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На підставі Постанови № 1013 зазначений пункту Постанови № 865 було виключено.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.05.2016, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на момент звернення позивача до пенсійного органу, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв"язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015, а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв"язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на момент звернення позивача до пенсійного органу не регламентувало ані права особи на перерахунок її пенсії у зв"язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Виходячи з цього, суд звертає увагу на те, що пенсія позивачу призначена на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.01.2015 дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою від 04.11.2016 щодо перерахунку пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ була викладена в іншій редакції, а потім взагалі втратила чинність, й Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв"язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Згідно чинного законодавства форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державного службовця за формою №15-2 «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючих державних службовців, а також державних службовців, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано пенсію)» втратила чинність згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-1 з 02.09.2016 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Рівненське об"єднане УПФУ Рівненської області на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок її пенсії, не мало правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

При цьому, суд зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Крім того, право на пенсію позивач набув не на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, за якою вона просить здійснити їй перерахунок, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, а в наступному втрата нею чинності, є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" та від 12.10.2004 у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії", в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 . на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 у редакції, яка втратила чинність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку Рівненське об"єднане УПФУ Рівненської області, як суб"єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас