Справа № 522/20757/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/20757/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Джабурія О.В.

суддів Вербицької Н.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2016 року №007/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 жовтня 2016 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Предметом перевірки було будівництво індивідуального дачного будинку та навісу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/А, 111/Б. За результатами перевірки працівниками Управління було складено акт від 20 жовтня 2016 року, винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач також вказував на те, що 25 жовтня 2016 року на підставі вищевказаних протоколу, припису та акту перевірки відповідачем винесено постанову №007/16 по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 950, 00 грн. за порушення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: виконання будівельних робіт без направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Зазначену постанову ОСОБА_2 вважає незаконною, оскільки перевірка спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 проводилась без його дозволу, як власника об'єкта нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/А, 111/Б, а жоден з документів перевірки не був ним підписаний. Крім того, 13 жовтня 2016 року позивач подав до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Представник Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, та вказала, що 19 жовтня 2016 року під час проведення головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ОСОБА_3 позапланової перевірки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/А, 111/Б, було встановлено, що на об'єкті проведені земельні роботи по влаштуванню фундаменту та зводились стіни першого поверху з піноблоків. Тому в Управління є підстави вважати, що позивачем будівельні роботи були розпочаті раніше 13 жовтня 2016 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Скасовано постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2016 року № 007/16 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КпАП України.

Не погодившись з таким рішенням Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2016 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що 20 жовтня 2016 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Предметом перевірки було будівництво індивідуального дачного будинку та навісу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/А, 111/Б, що належить на праві власності ОСОБА_2

За результатами перевірки працівниками Управління було складено акт від 20 жовтня 2016 року, винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, в яких було встановлено, що ОСОБА_2 розпочав будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку по вул. Дача Ковалевського, 111/А, 111/Б в м. Одесі без отримання права на виконання таких робіт.

25 жовтня 2016 року на підставі вищевказаних протоколу, припису та акту перевірки відповідачем винесено постанову №007/16 по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 950,00 грн. за порушення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме виконання будівельних робіт без направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою №007/16 від 25 жовтня 2016 року, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, в порушення вищевказаної правової норми, а також п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», ОСОБА_2 не був присутній ні під час проведення перевірки, ні під час складання акту, припису, протоколу та постанови про адміністративне правопорушення працівниками Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про що свідчать відсутність його підписів у вищевказаних документах. Акт на підпис ОСОБА_2 не надавався.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2016 року позивач, маючи намір здійснити будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/А, 111/Б, отримав в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради будівельний паспорт №01-07/234, що відповідає вимогам п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13 квітня 2011 року.

13 жовтня 2016 року ОСОБА_2 подав до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке було зареєстровано 13 жовтня 2016 року.

Відповідно до матеріалів справи, спеціалістом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було здійснено перевірку об'єкта будівництва 19 жовтня 2016 року, тобто через шість днів після подачі позивачем відповідного повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Жодних даних про те, що спеціаліст здійснював вихід на об'єкт раніше зазначеної дати, представником відповідача до суду надано не було.

Крім того, представником відповідача не було надано відповідного висновку спеціаліста щодо того, що будівництво ОСОБА_2 розпочалось раніше, ніж були отримані вищевказані дозволи. Відповідного клопотання про призначення експертизи також не заявлялось.

Відповідно до Порядку здійснення державного архітектурного контролю затвердженого постановою КМУ №553 від 23 травня 2011 року посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством ; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, а також виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

В порушення вищевказаних норм, спеціалістом Управління не було складено відповідного акту щодо самочинного будівництва за означеною адресою.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивача безпідставно було притягнуто постановою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №007/16 від 25 жовтня 2016 року до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП та п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» розглядаючи відповідно до ст.293 КпАП України скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Апелянт, який є субєктом владних повноважень, свою позицію не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 23.03.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян