Справа № 462/3575/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Справа № 876/748/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Грицина Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, за участю третьої особи - виконуючого обов'язки начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Гарасюка Богдана Степановича - про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, за участю третьої особи - виконуючого обов'язки начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Гарасюка Богдана Степановича про скасування постанови складену в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Гарасюк Б.С. №07-вих-553/15 від 16.06.2016 р. про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку із відсутністю в її діях складу правопорушення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона разом із своїм рідним братом ОСОБА_6 та двоюрідним братом ОСОБА_7 є співвласниками будинку АДРЕСА_1, а також земельної ділянки наданої для його обслуговування. Вказала, що не вчиняла жодного правопорушення, самочинного будівництва не здійснювала. Просив позов задоволити.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_3. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 /5/20 часток/, ОСОБА_7 /11/20 частки/ та ОСОБА_6 /4/20 частки.

Разом з тим, вказаним співвласникам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування вказаного житлового будинку.

У 2015 році один із співвласників житлового будинку ОСОБА_7, розпочав добудову до вказаного житлового будинку, і зокрема залив фундамент із сторони використовуваних ним приміщень: кімнати 1-7 та ванної кімнати 1-10.

При цьому він не отримував письмової згоди на проведення вказаної добудову ні від ОСОБА_5 ні від ОСОБА_6

При виявленні Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м.Львова самочинної добудови ОСОБА_5 та інший співвласник давали пояснення, що не вчиняли самочинної добудови до будинку, аналогічні пояснення є в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, відповідач склав постанови про накладення адміністративного стягнення виключно на ОСОБА_5 і ОСОБА_6, при цьому як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, та як вбачається із оскаржуваної постанови суду, протокол та постанова стосовно іншого співвласника не складались через те, що він не з'явився до інспекції для дачі пояснень.

Разом з тим, в судовому засіданні представник відповідача жодним чином в т.ч. письмовими доказами, не довів того факту, що саме ОСОБА_5 здійснила самочинну добудову, а не інші співвласники чи співвласник, єдиним мотивом його заперечень на позовну заяву, які згодом були покладені в основу постанови судом, було те, що ОСОБА_5 є співвласником вказаної земельної ділянки, отже несе відповідальність за проведення самочинної добудови.

Апеляційний суд також звертає увагу, що між співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 проведено фактичний реальний розподіл житлових та нежитлових приміщень, що добудова здійснена саме з тієї частини будинковолодіння. якою користується і яка фактично належить іншому співвласнику - ОСОБА_7, тобто підстав зводити добудови саме з його сторони, у позивачки не було. Вказаний розподіл житловими приміщеннями проведений ще попередніми співвласниками, які згодом подачували належній їм частки позивачці та ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Як вбачається із наявних в матеріалах розпорядження Залізничної РДА від 06.01.2011 року, договорів дарування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично належать такі приміщення: 1-2 ( кухня площею 4,3 кв.м.), 1-3 ( ванна площею 2,0 кв.м.), 1-4 ( кімната площею 12,3 кв.м.), 1-12 ( кімната площею 11,1 кв.м.), 1-13 (кімната площею17,8 кв.м.), 1-14 ( коридор площею 7,1 кв.м., 1 (підвал площею 8,4 кв.м.), 1-11 (сходова клітка 6 кв.м.), загальною площею 60,6 кв.м., житловою 41,2 кв.м., сарай, що позначений літерою «Б», сарай, що позначений літерою «В», гараж, що позначений літерою «Г», вбиральня під літерою «У», а ОСОБА_7 користується приміщеннями що позначені в технічному паспорті 1-5 ( житлова площа 16,2 кв.м.), 1-6 ( житлова площа 18,4 кв.м.), 1-7 ( житлова площа 12,8 кв.м.), 1-9 ( кухня площею 4,8 кв.м.), 1-10 ( ванна площею 2,0 кв.м.), загальною площею 54,2 кв.м. та житловою 47,4 кв.м., сарай, що позначений літерою «Д».

ОСОБА_7, розпочав добудову до вказаного житлового будинку, і зокрема залив фундамент із сторони використовуваних ним приміщень: кімнати 1-7 та ванної кімнати 1-10.

Судом за клопотанням представника позивача оглядам матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки, і зокрема ОСОБА_7 просив виділити у власність ОСОБА_7 приміщення, що позначені в технічному паспорті 1-5 ( житлова площа 16,2 кв.м.), 1-6 ( житлова площа 18,4 кв.м.), 1-7 ( житлова площа 12,8 кв.м.), 1-9 ( кухня площею 4,8 кв.м.), 1-10 (ванна площею 2,0 кв.м.), загальною площею 54,2 кв.м. та житловою 47,4 кв.м., сарай, що позначений літерою «Д», хвіртку №1, ворота №2, огорожі №3, 4 та мощення І, II. У власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виділити наступні приміщення: 1-2 ( кухня площею 4,3 кв.м.), 1-3 ( ванна площею 2,0 кв.м.), 1-4 ( кімната площею 12,3 кв.м.), 1-12 ( кімната площею 11,1 кв.м.), 1-13 (кімната площею17,8 кв.м.), 1-14 ( коридор площею7,1 кв.м., 1 (підвал площею 8,4 кв.м.), 1-11 (сходова клітка 6 кв.м.), загальною площею 60,6 кв.м., житловою 41,2 кв.м., сарай, що позначений літерою «Б», сарай, що позначений літерою «В», гараж, що позначений літерою «Г», вбиральня під літерою «У», хвіртку №5, огорожі №3, 4 та мощення І, II. Крім цього просив провести реальний розподіл земельної ділянки наданої для обслуговування будинку згідно часток кожного із співвласників у житловому будинку.

Тобто, ОСОБА_7 вимагає виділити йому реально ці приміщення якими він фактично користується та з боку яких він здійснив самочинне будівництво.

Відтак, при винесенні оскаржуваної постанови посадовою, особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю не було належно досліджено всіх обставин справи, не було встановлено суб'єкта правопорушення, однак суд першої інстанції при розгляді справи теж не дослідив цього та виніс поспішне рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв постанову, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити. Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2016 року у справі №462/3575/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову складену в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові Гарасюк Б.С. за №07-вих-553/15 від 16 червня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: О. Довга

І. Запотічний

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.03.2017 року.