Справа № 820/30/17
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 березня 2017 р. № 820/30/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченко А.В.,

При секретарі Абоян І.І.

За участі сторін:

Позивача ОСОБА_1

Представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Харківській області №1030 від 30 листопада 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1, та Наказ №552 о/с від 16 грудня 2016 року по особовому складу про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Новобаварського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази прийняті відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України, у звязку з чим просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники позивача та позивач у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши в судовому засіданні свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу ГУНП в Харківській області № 958 від 20.09.2016 року призначено службове розслідування за фактом скоєння адміністративного правопорушення оперуповноваженим Новобаварського відділення Київського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1

Згідно Наказу ГУНП в Харківській області № 1030 від 30.11.2016 року за порушення службової дисципліни, що виразилося у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, невиконання вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України, ст.. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, та п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», застосовано дисциплінарне стягнення до оперуповноваженого Новобаварського відділення Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції України.

В подальшому, Наказом ГУНП в Харківській області № 552 о/с від 16.12.2016 року капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі Наказу ГУНП в Харківській області № 1030 від 30.11.2016 року.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо винесення спірних наказів, суд виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 № 901-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Вимогами статті 7 вищевказаного Статуту встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до пункту 8 статті 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Вимогами статті 14 вищевказаного Статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до статті 16 Статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно зі статтею 18 Статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Як вже встановлено судом під час розгляду даної справи, Наказом ГУНП в Харківській області № 958 від 20.09.2016 року призначено службове розслідування за фактом скоєння адміністративного правопорушення оперуповноваженим Новобаварського відділення Київського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1

Також, судом встановлено, що у ОСОБА_1 21.09.2016 року відібрано письмові пояснення щодо обставин, на підставі яких було призначено службове розслідування.

Висновком службового розслідування від 21.11.2016 року, затвердженим начальником ГУНП в Харківській області 21.11.2016 року, закінчено службове розслідування за фактом скоєння адміністративного правопорушення оперуповноваженим Новобаварського відділення Київського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1

За вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, невиконання вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України, ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, та п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» капітан поліції ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за служби в поліції України.

Судом встановлено, що постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.08.2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 16.11.2016 року, провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. ст. 124, 130 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

Зі змісту вказаних судових рішень судом встановлено, що суди дійшли висновку про те, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за порушення ст. ст. 124, 130 КУпАП.

В подальшому, Наказом ГУНП в Харківській області № 1030 від 30.11.2016 року за порушення службової дисципліни, що виразилося у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, невиконання вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України, ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, та п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», застосовано дисциплінарне стягнення до оперуповноваженого Новобаварського відділення Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції України.

Згідно Наказу ГУНП в Харківській області № 552 о/с від 16.12.2016 року капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі Наказу ГУНП в Харківській області № 1030 від 30.11.2016 року.

Підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За приписами ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що оскаржувані наказ, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України, та наказ про звільнення позивача зі служби в поліції, винесені з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття, зокрема, встановлення факту порушення позивачем вимог щодо дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в ході розгляду справи, надав достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність та обґрунтованість прийнятих наказів, з огляду на що відсутні підстави для поновлення позивача на службі в Національній поліції та стягнення грошового забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 22 березня 2017 року.

Суддя А.В. Зінченко