Справа № 810/467/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/467/15 Головуючий у 1-й інстанції: Горобцова Я.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Межевича М.В.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" та Київської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" до Київської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби у Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Київської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби у Київській області, в якому просило суд, з урахування заяви про зміну позовних вимог:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України, оформлене листом від 10.10.2014 року №06.1-47/5/17-7856 щодо відмови у внесенні змін до митних декларацій від 09.04.2012 року №№ 125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 на підставі заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" від 19.05.2014 року №№171, 172, 173;

- визнати заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" від 19.05.2014 року №№171, 172, 173 про внесення змін до митних декларацій від 09.04.2012 року №№ 125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 поданими у день їх надходження до Київської митниці ДФС, тобто 21.10.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність Київської митниці Державної фіскальної служби України, що виражена у неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України Київської області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" надмірно сплачених митних платежів у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) грн.;

- зобов'язати Київську митницю Державної фіскальної служби України прийняти висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) грн. та подати цей висновок на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України Київської області.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" та Київська митниця Державної фіскальної служби подали апеляційні скарги. Позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, в решті рішення суду залиити без змін. Відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти новее рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Українська молочна компанія" підлягає задоволенню, а апеляційна скага Київської митниці ДФС залишенню без задовлення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Молочна Компанія" є юридичною особою, що зареєстрована - 13.04.2006. З 01.01.2009 є суб'єктом спеціального режиму оподаткування, що підтверджується копією свідоцтва № 100246546 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (том 1, а.с. 51).

25.01.2012 між "Хунланд Трейд Кфт." та "Українська Молочна Компанія" укладений контракт №2012-2501, відновідно до якого Продавець поставляє, а Покупець набуває у власність на умовах визначених цим контрактом 1000 (тисяча) голів племінних нетелів молочної голштинської (холштейн-фрізіан) породи (том 1, а.с. 33-50).

У квітні 2012 року позивач здійснив ввезення на митну територію України товару (чистопородні тварини великої рогатої худоби, племінні нетелі (корови), голштинської породи) - код товару згідно з УКТ ЗЕД 0102 10 10 00 на загальну суму 1 963 400,04 грн., придбаного на підставі контракту від 25.01.2012 № 2012-2501, митне оформлення якого здійснювалось через Київську митницю Міндоходів.

Відповідно до положень пункту 197.18 статті 197 Податкового кодексу України операції з ввезення на митну територію України племінних чистопородних тварин за кодами згідно з УКТ ЗЕД 0102 10 10 00 зільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Як зазначив позивач у поданих письмових поясненнях, ТОВ "Українська Молочна Компанія" надала митному органу всі необхідні документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення цих операцій від оподаткування податком на додану вартість, але митний орган заявив вимогу про сплату податку на додану вартість у розмірі 400 000,000 грн.

Враховуючи, що в якості товару виступали живі тварини, які знаходились у транспортних засобах, а виконання митних формальностей і розв'язання суперечок з митним органом потребувало певного часу, що могло негативно плинути на стан тварин, позивач погодився з митним органом і визначив у митних деклараціях податкові зобов'язання з податку на додану вартість, виходячи із загального розміру ставки оподаткування - 20 % (том 1, а.с. 89).

5 квітня 2012 року ТОВ "Українська Молочна Компанія" в рахунок сплати митних платежів платіжним дорученням від 05.04.2012 № 10694 перерахувала на депозитний рахунок митного органу в Державній казначейській службі кошти у сумі 400000,00 грн. (том 1, а.с. 23).

9 квітня 2012 року з метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської митниці Міндоходів (на день вирішення справи - Київська митниця ДФС) три митних декларації, а саме: від 09.04.2012 № 125130000/2012/209837, від 09.04.2012 № 125130000/2012/209843 та від 09.04.2012 № 125130000/2012/209845, в яких визначив податкові зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 392518,02 грн., виходячи із ставки оподаткування операцій у розмірі 20 % від контрактної вартості товару ( том 1, а.с. 24-33).

У подальшому позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Київської митниці Міндоходів та стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області надміру сплачених платежів.

Однак, постановою від 25.12.2013 в адміністративній справі № 810/6305/13-а Київський окружний адміністративний суд відмовив у задоволені позову ТОВ "Українська молочна компанія" з тих мотивів, що позивач не дотримався визначеної законом процедури повернення надміру сплачених коштів: не вчинив дій для зміни показників податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених на підставі митних декларацій від 09.04.2012 №№ 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 та 125130000/2012/209845, а також не звернувся до митного органу із заявами про повернення з Державного бюджету України надміру сплачених податків на додану вартість (том 1, а.с. 22).

19.05.2014 позивач звернувся до Київської митниці Міндоходів із заявами від №№ 171, 172, 173 про внесення змін до митних декларацій від 09.04.2012 №№ 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 та 125130000/2012/209845 в частині внесення змін до відповідних граф декларацій, що стосуються визначення коду преференцій (000 000 000 на вірний код 000 000 149), ставки оподаткування та сум податкових зобов'язань (том 1, а.с. 83-85). Окрім того, 19.05.2014 позивач листом №174 повідомив Київській митниці Міндоходів про факт надіслання таких листів (том 1, а.с. 86).

15.09.2014 позивач листом №274 нагадав Київській митниці Міндоходів про надіслані раніше листів №№ 171, 172, 173 від 09.04.2012 та просив надати інформацію щодо розгляду даних заяв про внесення змін до митних декларацій у строки, встановлені чинним законодавством України (том 1, а.с. 87).

Листом від 10.10.2014 № 06.1-47/5/17-7856 Київська митниця Міндоходів прийняла рішення про відмову у внесені змін до митних декларацій (том 1, а.с. 10-18).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі №810/467/15 (головуючий суддя Волков А.С.) адміністративний позов частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Міндоходів,оформлене листом від 10.10.2014 №06.1-47/517-7856, щодо відмови у внесені змін до митних декларацій від 09.04.2012 №№125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837 та 125130000/2012/209834 на підставі заяв ТОВ "Українська Молочна Компанія" від 19.05.2014 №№ 171, 172, 173;

- визнано заяви ТОВ "Українська Молочна Компанія" від 19.05.2014 №№ 171, 172, 173 про внесення змін до митних декларацій від 09.04.2012 №№125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837 та 125130000/2012/209834 поданими у день їх надходження до Київської митниці Міндоходів, тобто 21.10.2014.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року по справі №810/467/15 апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі №810/467/15 - без змін (том 2, а.с. 87-91).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 листопада 2015 року касаційну скаргу Київської митниці ДФС задоволено частково, скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

30.07.2015 позивач звернувся до Київської митниці ДФС з заявою №225 з проханням на підставі даних рішень повернути позивачу надмірно сплачені кошти в розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч гривень 00 коп.) гривень (том 3, а.с. 37).

12.08.2015 Київська митниця ДФС листом №10-70-25-47 повідомила позивача у відповідь на заяву від 30.07.2015 №225, що станом на сьогоднішній день на адресу Київської митниці ДФС документів щодо результатів перегляду справи судом касаційної інстанції не надходило, розгляд порушеного у листі питання буде розглянуто після завершення судових спорів (том 3, а.с. 36).

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Митним кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 4 МК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Частиною першою статті 295 Митного кодексу передбачено, що митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Відповідно по п. 27 ч. 1 ст. 4 МК України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) до митних платежів відносяться: а) мито; б) акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції); в) податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції);

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом попередньої інстанції, ТОВ "Українська молочна компанія" з 01.01.2009 року є суб'єктом спеціального режиму оподаткування, встановленого ст. 209 Податкового кодексу України

Згідно пунктом 197.18 статті 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України племінних чистопородних тварин з кодами УКТ ЗЕД, зокрема 0102 10 10 00, що здійснюються суб'єктами спеціального режиму оподаткування, встановленими статтею 209 Податкового кодексу України.

Наказом Державної митної служби України від 18.01.2012 року № 48 "Про внесення змін до деяких класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій" розділ 1 "Пільги, надані у вигляді звільнення від обкладення товарів податком на додану вартість" Класифікатора пільг і обкладення товарів податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної митної служби України від 15.02.2011 № 107 доповнено, зокрема, рядком 149, яким визначено, що згідно пунктом 197.18 статті 197 розділу V Податкового кодексу України операції з ввезення на митну територію України племінних чистопородних тварин з кодами УКТ ЗЕД, зокрема 0102 10 10 00, що здійснюються суб'єктами спеціального режиму оподаткування, встановленими статтею 209 Податкового кодексу України, звільнюються від оподаткування податком на додану вартість.

Матеріали справи свідчать, що товариство під час митного оформлення самостійно визначив розмір податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість, подавши до митного органу митні декларації, але у подальшому звернувся до митного органу із заявами про внесення змін до митних декларацій у частині визначення податкових зобов'язань та зміни їх розміру на показник "0".

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Визначення того, що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у Митному кодексі України немає, але воно міститься в податковому законодавстві.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, правила якого застосовуються до відносин, пов'язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов'язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пункт 43.1 статті 43 Податкового кодексу України визначає, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Таким чином, умовою для повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання є невідповідність у більшу сторону сплаченої суми податку розмірові визначеного (нарахованого) податкового зобов'язання.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України в разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Особливості внесенні змін до митних декларацій передбачені частиною першою статті 269 Митного кодексу України, відповідно до якої за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

Порядок внесення змін до митних декларацій визначається Положенням про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 (далі - Полодення №450).

Порядок внесення змін до митної декларації та її відкликання визначений пунктами 33 - 38 Положення.

Так, згідно з пунктом 33 вказаного Положення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана. У заяві за формою згідно з додатком 3, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни або відкликання митної декларації. Якщо відповідні нові відомості або причини відкликання митної декларації підтверджуються документами, що не подавались під час декларування, до заяви додаються завірені в установленому порядку копії таких документів.

Відповідно до пункту 37 Положення №450, після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: - подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; - заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід'ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: - отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення; - необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією; - необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Електронні копії аркушів коригування зберігаються в локальних базах даних митних органів та Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів України окремо від електронних копій відповідних митних декларацій (електронних митних декларацій), без внесення змін до таких електронних копій митних декларацій (електронних митних декларацій).

Також, відповідно до пункту 33 Положення №450 за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана. У заяві за формою згідно з додатком 3, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни або відкликання митної декларації.

Тобто, подання до митного органу заяви про внесення змін до митної декларації за формою, передбаченою у додатку 3 до Положення №450, є визначеним законодавством способом внесення змін до митної декларації, у тому числі й у частині коригування (зменшення) розміру податкових зобов'язань зі сплати мита та податку на додану вартість.

Як зазначалося судом вище, ТОВ "Українська молочна компанія" є суб'єктом спеціального режиму оподаткування, а товар щодо якого здійснювалось митне оформлення, класифікується за кодом УКТ ЗЕД 0102 10 10 00.

19.05.2014 року позивач звернувся до Київської митниці Міндоходів із заявами №№ 171, 172, 173 про внесення змін до митних декларацій від 09.04.2012 року №№ 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 та 125130000/2012/209845 в частині внесення змін до відповідних граф декларацій, що стосуються визначення коду преференцій (000 000 00 на вірний код 000 000 149), ставки оподаткування та сум податкових зобов'язань.

Листом від 10.10.2014 року № 06.1-47/5/17-7856 Київська митниця Міндоходів прийняла рішення про відмову у внесені змін до митних декларацій.

Суд першої інстанції звернув увагу, що в деклараціях від 09.04.2012 року №№ 125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 в графі 44 в переліку наданих позивачем документів свідоцтво суб'єкта спеціального режиму оподаткування відсутне. Проте, копія такого свідоцтва є додатком до заяв №№ 171, 172, 173 від 19.05.2014 року, що є підтвердженням права на дану пільгу.

Таким чином, товариство має право на повернення помилково та/або надміру сплаченої суми та право на внесення змін до митних декларацій від 09.04.2012 року №№ 125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 у зв'язку з коригуванням (зменшення) розміру податкових зобов'язань зі сплати мита.

Заяви про внесення змін до митних декларацій за своїми ознаками прирівнюються до уточнюючих розрахунків, якими вносяться зміни до податкової звітності, в силу положень частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому заяви позивача про внесення змін до митних декларацій є такими, що подані у день їх надходження до Київської митниці Міндоходів.

Отже, колегія судів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України, оформлене листом від 10.10.2014 року №06.1-47/5/17-7856 щодо відмови у внесенні змін до митних декларацій від 09.04.2012 року №№ 125130000/2012/209845, 125130000/2012/209837, 125130000/2012/209843 на підставі заяв ТОВ "Українська молочна компанія" від 19.05.2014 року №№171, 172, 173.

Щодо позовних вимог про підготовку відповідачем висновку про повернення з Державного бюджету України ТОВ "Українська молочна компанія" надмірно сплачених митних платежів, то суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні, оскільки позивач не дотримався передбаченого законном строку для подачі заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, з чим не може погодитися колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 301 МК України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється, відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно з вимогами п.п. 43.1, 43.3 ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику, відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 301 МК України, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Алгоритм дій державних органів щодо повернення платникам податків, зокрема, митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, врегульовано Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 р. № 618 (далі - Порядок №618).

Згідно з вимогами п. 4 розділу ІІІ Порядку № 618, для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Відповідно до вимог абз. 1,2, пп.1, 2, 3 розділу ІІІ Порядку №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

При цьому, виходячи зі змісту п. 11 розділу ІІІ Порядку №618, повернення відмова у поверненні коштів у встановленому порядку можлива за умови відсутності підстав для такого повернення.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено в апеляційній скарзі товариства, заява про повернення надмірно сплачених митних платежів № 230 направлена до Київської митниці Державної фіскальної служби 15 липня 2013 року.

Листом № 6-1-45/2/12-2067 від 16.08.2013 року митним органом на заяву позивача надана письмова відповідь, у якій відмовлено в поверненні надмірно сплачених митних платежів у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) грн.

Таким чином, позивач дотримався передбаченого законом строку для подачі заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань.

Взаємовідносини митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, врегульовані Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженим спільним наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 р. №611/147 (далі - Порядок № 611).

Відповідно до вимог п. 2 Порядку №611, повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Згідно з вимогами п. 4 Порядку №611, загальний строк прийняття митним органом рішення про повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів не повинен перевищувати одного місяця.

Пункт 5 Порядку №611 предбачає, митний орган на підставі заяви платника готує висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, та не пізніше п'яти робочих днів від дня прийняття керівником (заступником керівника) митного органу рішення про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, направляє його для виконання відповідному органу Державного казначейства України разом із супровідним листом.

Отже, процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною. Завершення такої процедури має бути здійснено з урахуванням рішення суду, а висновок про наявність надмірної сплати до бюджету податків та їх розмір зроблено за результатами та в залежності від висновків про митну вартість товарів. Такий висновок може бути зроблений шляхом проведення процедур та застосування форм контролю, передбачених Митним кодексом України, зокрема за наслідками документальної перевірки.

Водночас, будь-яких дій, передбачених Порядком №618 та Порядком №611 митним органом за результатами розгляду заяви товариства не вчинено.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24 березня 2015 року у справі № 21-3а15 та позицією Вищого адміністративного суду, яка викладена у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № К/800/35446/14.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК, статті 43 ПК і статті 45 БК, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК та розділу ІІІ Порядку повернення, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. А тому позов підлягає задоволенню в частині таким шляхом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Київської митниці Державної фіскальної служби України, що виражена у неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України Київської області висновку про повернення з надмірно сплачених митних платежів та зобов'язання прийняти висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів у розмірі, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог. В решті постанову суду залишити без змін.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову наступного змісту.

Визнати протиправною бездіяльність Київської митниці Державної фіскальної служби України, що виражена у неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України Київської області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" надмірно сплачених митних платежів у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) грн.

Зобов'язати Київську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська молочна компанія" з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) грн. та подати висновок на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України Київської області.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та подальшому оскарженню не підлягає, так як не перешкоджає руху справи.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Межевич М.В.

Повний текст виготовлено: 22 березня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Межевич М.В.

Костюк Л.О.