Справа № 750/10524/16-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2016 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Чернігівської міської ради, у якому просив визнати незаконною та скасувати відмову Чернігівської міської ради від 01.06.2016 року в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Красносільського, 85 для обслуговування парко місця та зобов'язати відповідача розглянути на пленарному засіданні відповідне клопотання та винести з цього питання мотивоване рішення.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо не розгляду в установленому законом порядку заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0025 га за адресою: м. Чернігів, вулиця Красносільського, 85 для обслуговування парко місця; зобов'язано відповідача розглянути на пленарному засіданні заяву позивача щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки та винести з цього питання мотивоване рішення. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючи із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки рішення по порушеному позивачем питанню не приймалося на пленарному засіданні Чернігівської міської ради, що не відповідає вимогам Земельного кодексу України, а тому це є безумовною підставою для зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою, і у разі відмови в задоволенні цієї заяви ухвалити мотивоване рішення з належним обґрунтуванням причини такої відмови.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що 14.04.2016 року між Дочірнім підприємством «УкрСіверБуд» Закритого акціонерного товариства «ДСК» (продавець) та ОСОБА_2, (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого є паркомісце, загальною площею 17,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,4240 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

16 травня 2016 року позивач звернувся до Чернігівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0025 га за вищенаведеною адресою для обслуговування паркомісця.

Листом № 3564 від 01 червня 2016 року відповідач повідомив позивача, що правових підстав для включення вищезазначеного питання до проекту рішення міської ради немає, оскільки земельна ділянка, що пропонується до відведення, розташована на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку, а відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, викладеною у листі, позивач звернувся у суд із адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановлених законом порядку.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Отже, із наведених правових норм слідує, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідач повинен був розглянути на пленарному засіданні ради та у випадку ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу надати мотивовану відповідь.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зобов'язання відповідача розглянути заяву (клопотання) позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0025 га за адресою: м. Чернігів, вулиця Красносільського, 85 для обслуговування паркомісця на пленарному засіданні ради, і у разі відмови в задоволенні цієї заяви ухвалити мотивоване рішення з належним обґрунтуванням причини такої відмови.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки рішенням суду першої інстанції не зобов'язано відповідача приймати будь-яке рішення, а зобов'язано розглянути клопотання позивача на пленарному засіданні ради, за наслідками чого винести з цього питання мотивоване рішення.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Кузьмишина О.М.