Справа № 823/1740/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1740/16 Головуючий у 1-й інстанції:Орленко В.І. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо внесення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 14 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району (за межами населеного пункту) до Переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо внесення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 14 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району (за межами населеного пункту) до Переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах». Стягнуто користь ОСОБА_2 судовий збір за подання цього позову та витрати на правову допомогу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 3 заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 14 га в користування на умовах оренди в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району для сінокосіння та випасання худоби.

Листом від 08.07.2016 №5845/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області позивача повідомило ОСОБА_2, що земельна ділянка площею 14 га в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах. У вказаному листі Головне управління зазначило про неможливість вирішення порушеного питання, з посиланням на ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України. Передумовою зазначено став наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

Не погоджуючись з такими діями та наказом відповідача №133 від 21.03.2016 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо внесення земельної ділянки державної власності до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах відповідно до наказу №133 від 21.03.2016.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з положеннями ст. 34 громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до підп.12 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 №14, (що було чинним на час виникнення спірних правовідносин), Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим судом встановлено, що відповідач відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 з посиланням на приписи ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених ч.2,3 ст. 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 136 ЗК України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Відповідно до п. 2.1 Методичних рекомендацій щодо підготовки територіальними органами Держземагентства до продажу на земельних торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за рахунок коштів виконавців земельних торгів, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 22.10.2014 № 343 (далі - Методичні рекомендації) (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) структурним підрозділам головних управлінь Держземагентства в областях, місті Києві, управлінням (відділам) Держземагентства у районах (містах), міжрайонним, міжміським, міськрайонним управлінням (відділам) Держземагентства за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних і юридичних осіб про надання (передачу) земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва рекомендується здійснити добір земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які можуть бути виставлені на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що можуть бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу.

Структурним підрозділам головних управлінь Держземагентства в областях, місті Києві, управлінням (відділам) Держземагентства у районах (містах), міжрайонним, міжміським, міськрайонним управлінням (відділам) Держземагентства після здійснення добору земельних ділянок, включаючи несформовані земельні ділянки (об'єкти землеустрою) сільськогосподарського призначення державної власності, права на які можуть бути виставлені на земельні торги, рекомендується звернутись до начальників головних управлінь Держземагентства в областях, місті Києві з пропозиціями про включення зазначених земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, із зазначенням їх місця розташування, орієнтовних кількісних та якісних (у разі наявності) характеристик (п. 2.2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до п. 2.3. Методичних рекомендацій Головним управлінням Держземагентства в областях, місті Києві після надходження пропозицій, зазначених у пункті 2.2 цих методичних рекомендацій, рекомендується видати наказ, яким: включити земельні ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із зазначенням їх місця розташування та орієнтовних кількісних та якісних (у разі наявності) характеристик; надати дозвіл на проведення робіт із землеустрою та (у разі необхідності) нормативної грошової оцінки; створити конкурсну комісію (у разі, якщо вона ще не створена) та доручити їй здійснити відбір виконавця робіт із землеустрою, оцінки земель та земельних торгів; визначити уповноважену особу та надати їй довіреність щодо передачі документів та матеріалів на лот виконавцю земельних торгів, організації проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку, підписання протоколу земельних торгів та укладення договору оренди на земельну ділянку.

Частина 3 статті 136 ЗК України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Як встановлено судом першої інстанції з метою користування на умовах оренди земельної ділянки для синокосіння та випасання худоби в червні 2016 року позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відповідну заяву.

Матеріали справи свідчать, що земельна ділянка площею 14,2 га, яка розташована в адмінмежах Галаганівської сільської ради Чигиринського району включена до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди звертався позивач, відповідно до наказу №133 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах», включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах (інформація про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держеокадастру у Черкаській області розміщена на офіційному сайті Держеокадастру.

На викопіюванні (графічному зображенні) земельної ділянка, на яку претендує позивач, видно, що остання входить до земельної ділянки площею 14,2 га.

Разом з тим, відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Із аналізу наведених вище норм Земельного кодексу України слідує, що Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку. У свою чергу, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

Згідно із п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідно до довідки Головного управління Держеокадастру у Черкаській області №Г-57/0-62/19-16 від 15.02.2016 земельна ділянка площею 14,2 га, яка розташована в адмінмежах Галаганівської сільської ради Чигиринського району (землі сільськогосподарського призначення) кадастровий номер відсутній.

Дана обставина відповідачем не спростована.

Тобто, Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку.

Між тим, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

З огляду на те, що відповідно до норм Земельного кодексу України, вищевказана земельна ділянка не сформована, оскільки їй не присвоєно кадастрового номеру, у відповідача були відсутні підстави для включення її в перелік земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийнятий відповідачем наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» та дії щодо внесення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 14 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району (за межами населеного пункту) до Переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.03.2016 №133 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, недоведена правомірність та обґрунтованість прийнятих рішень з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання апелянта можливість відповідно до Методичних рекомендацій щодо підготовки територіальними органами Держземагенства до продажу на торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, включати в перелік несформовані земельні ділянки, що можуть бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів продажу, не приймаються до уваги суду, оскільки відповідно до ст.79-1 та 136 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та лише за наявності останнього може входити в перелік земельних ділянок, які виставляються на земельні торги.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі не спростовують висновку суду першої інстанції. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Одночасно з поданням апеляційної скарги Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, у зв'язку з відсутністю фінансування було заявлено клопотання про відстрочення судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою та другою ст. 88 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Нормами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, вул.Смілянська, 131, м. Черкаси, ) судовий збір у розмірі 606,32 грн. за подачу апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду: (отримувач коштів - ГУК у м.Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, Рахунок отримувача - 0001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 20 березня 2017 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.