Справа № 821/1714/16     
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 821/1714/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2017року, вказана справа передана до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю, відповідно до п.3 ч.1 ст.22 КАС України.

06.02.2017року означена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 узгодженої сими податкової заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.

Відповідач у судове засідання 17.03.2017р. не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, проте наявна у матеріалах справи судова кореспонденція, яка надсилалася на зазначену в реєстраційних документах адресу відповідача, повернулась до суду з відповідним поштовим повідомленням з відміткою органу зв'язку - "за зазначеною адресою не проживає".

При цьому, як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, а саме: Відомостей одресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України, місцем реєстрації ОСОБА_1 є, зокрема, АДРЕСА_1

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, з огляду на відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача на адміністративний позов, справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів відповідно до приписів ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від повноважного представника позивача - Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до суду надійшло клопотання (вхід.№6428/17 від 02.03.2017р.) про розгляд справи без участі представника Інспекції, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 07.05.2015р. по 14.05.2015р., на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, та статті 79 Податкового кодексу України, відповідно до Наказу ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області №420/21031703 від 07.05.2015року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області Біріт Оленою Володимирівною проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_1 за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.

За результатами означеної перевірки ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області складено Акт №217/21031703/НОМЕР_1 від 21.05.2015р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.», у висновках якого зазначено, що в порушення п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України платником податку не включено до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларовано суму доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 941333грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 159812грн.

У зв'язку з чим, на підставі зазначеного Акта №217/21031703/НОМЕР_1 від 21.05.2015р. ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області 28.08.2015р. винесено податкове повідомлення-рішення № щодо визначення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199765грн., з яких 159812грн. - основний платіж, 39953грн. - штрафні (фінансові) санкції, котре 03.09.2015р. отримано адресатом, про що свідчить наявна у матеріалах справи, належним чином засвідчена копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, вищевказана заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у законодавчо визначеному порядку, та строки самостійно ФОП ОСОБА_1 сплачено не було, у зв'язку з чим, та з урахуванням наявної переплати у сумі 0,30грн., виникла податкова заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було надіслано податкову вимогу №11196-23 від 03.12.2015р. на суму 199764,70грн., котра у зв'язку з неможливістю її вручення відповідачу була повернута до податкового органу з відміткою органу поштового зв'язку «адресат не проживає», про що свідчать наявні у матеріалах справи належним чином засвідчені копії конверта, та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, відповідних належних доказів на підтвердження сплати відповідачем, визначеної вказаною податковою вимогою суми податкового боргу, чи її оскарження, суду не надано.

Таким чином, з урахуванням наведеного, за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.

Відповідно до п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

07.07.2014року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців за заявницьким принципом» від 13.05.2014року №1258, відповідно до положень якого при державній реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців довідка про відсутність заборгованості з податкового органу не потрібна.

Згідно Постанови Верховного суду України від 04.12.2013року по справі №6-125цс13, відповідно до положень статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 47-49 Закону України від 14.05.1992року №2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.11.2016р. підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено, однак заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн., у законодавчо визначеному порядку та строки, відповідачем сплачено не було, суд дійшов висновку про обґрунтованість, та правомірність позовних вимог Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області щодо стягнення вказаної заборгованості, оскільки у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкової заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн.

Керуючись ч.4 ст.122, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764,70грн., задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України на користь Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (73008, м.Херсон, вул.І.Кулика,143-А, , отримувач - УДКСУ у м.Херсоні Херсонської області, код 37959779, ГУДКСУ, МФО852010, код платежу 11010500 до бюджету) заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 199764(сто дев'яносто дев'ять тисяч сімсот шістдесят чотири)грн. 70коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.