Справа № 345/4449/16-а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Справа № 876/1431/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2016 року у справі № 345/4449/16-а за позовом ОСОБА_1 до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дії Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови йому у перерахунку пенсії з врахуванням архівної довідки державного архіву Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 30.03.2016р. №3750-18/159 та зобовязання Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області, починаючи з 04.07.2016р., провести перерахунок та виплату йому пенсії з врахуванням архівної довідки державного архіву Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 30.03.2016р. №3750-18/159 та врахувати при її обчисленні відповідні суми.

Позовні вимоги мотивує тим, що йому з 04.07.2016р. було призначено пенсію по інвалідності третьої групи з дитинства, що стверджується його пенсійним посвідченням та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою 04.07.2016р. Однак не враховано довідку про заробітну плату у ВАТ «Тамбейнафтогаз» №3750-18/159 від 30.03.2016р. за період роботи з 07.07.2005р. по 28.02.2008р., тому він 18.11.2016р. подав заяву до Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області з проханням зробити перерахунок призначеної пенсії. Однак 02.12.2016р. отримав повідомлення , згідно якого довідку №3750-18/159 від 30.03.2016р. не взято до уваги, так як в ній не зазначено районний коефіцієнт та північна надбавка. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив йому у перерахунку пенсії із врахуванням даної довідки, тому звернувся із даним позовом до суду.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2016 року позов задоволено, а саме судом першої інстанції було визнано неправомірними дії Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням архівної довідки Держаного архіву Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації № 3750-18/159 від 30.03.2016 року та зобовязано Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, починаючи з 04.07.2016 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із врахуванням архівної довідки Держаного архіву Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації № 3750-18/159 від 30.03.2016 року та врахувати при її обчисленні відповідні суми.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи, а саме зазначає що ні Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату північної надбавки та районного коефіцієнту, а тому апелянт вважає, що дії управління по неврахуванню загальної суми заробітку є правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства так як у поданій довідці про заробітну плату позивача, сума заробітку не вказана з розбивкою на окремі графи суми районного коефіцієнту, суми північної надбавки, як цього вимагає чинне законодавство.

Просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 04.07.2016р. було призначено пенсію по інвалідності третьої групи з дитинства, що стверджується копією його пенсійного посвідчення (а.с.19), та копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою 04.07.2016р. (а.с.17). Однак не враховано довідку про заробітну плату у ВАТ «Тамбейнафтогаз» №3750-18/159 від 30.03.2016р. за період роботи з 07.07.2005р. по 28.02.2008р., тому він 18.11.2016р. подав заяву до Калуського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області з проханням зробити перерахунок призначеної пенсії (а.с.16). Однак 02.12.2016р. отримав повідомлення , згідно якого довідку №3750-18/159 від 30.03.2016р. не взято до уваги, так як в ній не зазначено районний коефіцієнт та північна надбавка (а.с.5-6).

З Архівної довідки Державного архіву Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації № 3750-18/159 від 30.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Тамбейнафтогаз», а також вказано розмір його заробітної плати за період з 07.07.2005р по 28.02.2008р. (а.с. 7-11).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки факт відпрацювання ОСОБА_1 в період 07.07.2005р. по 28.02.2008р. років у ВАТ «Тамбейнафтогаз» підтверджується відомостями, що містяться в трудовій книжці, а також відповідною довідкою, суд прийшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії з врахуванням архівної довідки Держаного архіву Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації № 3750-18/159 від 30.03.2016 року слід визнати неправомірними, та слід зобовязати Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити відповідний перерахунок та виплату йому пенсії з 04.07.2016 року , тобто з часу призначення пенсії.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 (далі Закон № 1058) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03 серпня 1972 року особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтею 78 діючого на той час Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15 травня 1990 року № 1480-I (далі Закон СРСР № 1480-I) було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту «д» пункту 15 Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР № 1480-I передбачено, що при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Крім того, ні Законом № 1058-IV, ні Законом № 1788-XII від 05 листопада 1991 року не передбачено включення до заробітної плати північної надбавки та районного коефіцієнта.

Згідно із довідки №3750-18/159 від 30.03.2016р. яка знаходиться у матеріалах справи, колегією апеляційного суду було встановлено, що у довідці про заробітну плату позивача, сума заробітку не вказана з розбивкою на окремі графи суми районного коефіцієнту, суми північної надбавки, як цього вимагає чинне законодавство.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставин справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - задовольнити.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2016 року у справі № 345/4449/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

ОСОБА_2

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2017 року.