Справа № 808/3880/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року о/об 14 год. 05 хв.Справа № 808/3880/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє Первинна профспілкова організація працівників Державної служби з надзвичайних ситуацій міста Запоріжжя

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Запорізькій області

про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, інтереси якої представляє Первинна профспілкова організація працівників Державної служби з надзвичайних ситуацій міста Запоріжжя, до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Запорізькій області, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.68-69), просить суд стягнути з відповідача заборговану грошову допомогу на оздоровлення (недоплачену частку до повного розміру середнього місячного грошового забезпечення) за 2013, 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 3179 грн. 57коп. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 566 грн. 65 коп., а всього - 3746 грн. 22 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є працівником служби цивільного захисту та у відповідності до вимог ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України в разі відбуття у щорічну відпустку має право на отримання грошової допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Вказує, що протягом 2013 - 2016 років відповідач виплачував ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у меншому розмірі, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача та зобов'язати виплатити заборговані суми, а також компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Позивач, представник позивача позов підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.28-35), в яких зазначено, що відповідно до чинного законодавства, яке врегульовує питання виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, виплата грошової допомоги на оздоровлення здійснюється в межах асигнувань відповідно до встановленого кошторису, у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Протягом 2013, 2014, 2015 років всьому особовому складу служби цивільного захисту Головного управління ДСНС України у Запорізькій області, у тому числі й позивачу, матеріальна допомога на оздоровлення була нарахована та сплачена в розмірі місячного грошового забезпечення на день звернення. Грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік нараховано та виплачено в межах кошторисних призначень на 2016 рік з урахуванням посадового окладу, окладу за званням та надбавки за вислугу років. Вважає, що при визначенні розміру належної до виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення відповідач діяв правомірно, заборгованість по виплаті грошової допомоги на оздоровлення відсутня, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, у тому числі, порядок проходження служби цивільного захисту, соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту, врегульовані нормами Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до ч.1 ст.101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 працює на посаді диспетчера 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Запорізькій області, має спеціальне звання молодший сержант служби цивільного захисту, згідно зі ст.104 Кодексу цивільного захисту України відноситься до осіб молодшого начальницького складу.

Відповідно до ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України особам рядового і начальницького складу цивільного захисту надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового і матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Таким чином, нормами Кодексу цивільного захисту України встановлено право осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту на отримання грошової допомоги на оздоровлення у разі відбуття у щорічну основну відпустку. При цьому розмір грошової допомоги на оздоровлення визначений на рівні розміру місячного грошового забезпечення такої особи. Отже, для визначення розміру належної до виплати грошової допомоги на оздоровлення необхідно встановити розмір місячного грошового забезпечення особи.

Відповідно до ч.2 ст.125 Кодексу цивільного захисту України порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - Постанова №1294).

Відповідно до п.2 Постанови №1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 5 Постанови №1294 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

З матеріалів справи встановлено, що 11.04.2013 наказом Голови комісії з припинення юридичної особи ГТУ МНС України у Запорізькій області №71 "Про надання матеріальної допомоги" молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2013 рік за рахунок держбюджету у розмірі грошового забезпечення (а.с.46).

Згідно з довідкою №176 від 07.02.2017 матеріальна допомога на оздоровлення за 2013 рік виплачена позивачу у квітні 2013 року у розмірі грошового забезпечення 2089 грн.40 коп. (а.с.42).

11.03.2014 наказом начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області №108 "Про надання матеріальної допомоги" молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2014 рік за рахунок держбюджету у розмірі грошового забезпечення (а.с.45).

Згідно з довідкою №175 від 07.02.2017, матеріальна допомога на оздоровлення за 2014 рік виплачена позивачу у березні 2014 року у розмірі грошового забезпечення 2242 грн.13 коп. (а.с.41).

07.04.2015 наказом т.в.о. начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області №171 "Про надання матеріальної допомоги" молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2015 рік за рахунок держбюджету у розмірі грошового забезпечення (а.с.44).

Згідно з довідкою №174 від 07.02.2017 матеріальна допомога на оздоровлення за 2015 рік виплачена позивачу у квітні 2015 року у розмірі грошового забезпечення 2089 грн. 58 коп. (а.с.40).

08.08.2016 наказом начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області №452 "Про надання матеріальної допомоги" молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік за рахунок держбюджету у розмірі посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років (а.с.43).

Згідно з довідкою №173 від 07.02.2017 матеріальна допомога на оздоровлення за 2016 рік виплачена позивачу у серпні 2016 року з розрахунку: посадовий оклад, оклад за званням, надбавка за вислугу років, в сумі 816 грн.75 коп. У грудні 2016 року позивачу додатково виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі 04 грн. 07 коп.

При цьому, розмір грошового забезпечення позивача у серпні 2016 року склав 3062 грн. 83 коп., до якого увійшли: посадовий оклад; оклад за званням; надбавка за вислугу років; надбавка за виконання особливо важливих завдань; щомісячна премія (а.с.39).

З письмових заперечень судом встановлено, що протягом 2013-2015 років всьому особовому складу служби цивільного захисту Головного управління ДСНС України у Запорізькій області, в тому числі і молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1, матеріальна допомога на оздоровлення була нарахована та сплачена в розмірі місячного грошового забезпечення на день звернення. Матеріальна допомога на оздоровлення у 2016 році виплачена позивачу у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, в межах кошторисних призначень.

Обґрунтовуючи правомірність здійсненої виплати, відповідач посилається на те, що чинне законодавство, яке врегульовує порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, зокрема пп.3 п.5 Постанови №1294, наділяє керівників державних органів служби цивільного захисту правом виплачувати матеріальну допомогу на оздоровлення в межах асигнувань, що виділяються на їх утримання.

Враховуючи наявність наказу ДСНС України від 31.12.2015 №670 "Окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2016 році" (а.с.36), відповідно до п.1.3 якого наказано виплату грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснювати у межах кошторисних призначень на 2016 рік, відповідач зазначає, що відповідно до кошторисних призначень на 2016 рік ГУ ДСНС у Запорізькій області виплата матеріальної допомоги на оздоровлення могла бути забезпечена лише з розрахунку посадового окладу, окладу за звання та надбавки за вислугу років, у зв'язку з чим виплачувалась саме в такому розмірі.

Позивач в свою чергу вважає, що розмір грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік визначено відповідачем з порушенням вимог ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України, оскільки чинним законодавством не передбачено право адміністрації скорочувати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення або обмежувати її кошторисом.

Суд зазначає, що порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в органах і підрозділах цивільного захисту визначаються "Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2015 №475, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за №544/26989 (далі - Інструкція №475).

З огляду на положення ч.2 ст.125 Кодексу цивільного захисту України, якими повноваження щодо визначення порядку та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту делеговано Кабінету Міністрів України, норми Постанови №1294, якою визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, встановленому профільним міністерством, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин мають застосовуватись норми Інструкції №475, оскільки такі норми є спеціальними.

Враховуючи пріоритетність спеціальних норм над загальними, посилання позивача на Закон України "Про оплату праці" та "Інструкцію зі статистики заробітної плати", затверджену наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5, зареєстровану у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713, не можуть бути взяті судом до уваги.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції №475 до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 розділу XІX Інструкції №475 передбачено, що особам рядового і начальницького складу, в тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися допомога для оздоровлення в розмірах, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з п.2 розділу XІX Інструкції №475 підставою для виплати особі рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт особи рядового і начальницького складу з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ начальника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення (із обов'язковим зазначенням суми).

Визначення розміру місячного грошового забезпечення для обрахунку допомоги для оздоровлення проводиться у тому ж порядку, що і при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначеному пунктом 3 розділу ХVІІІ цієї Інструкції (п.3 Розділу XІX Інструкції №475).

Відповідно до п.3 розділу ХVІІІ Інструкції №475 при визначенні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку місячного грошового забезпечення беруться: посадові оклади, оклади за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія у розмірі, що не перевищує розміру, затвердженого положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу (пункт 1 розділу V цієї Інструкції), які встановлені особі рядового або начальницького складу на день звернення.

Суд погоджується з позицією позивача та зазначає, що всупереч приписам ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України відповідач при визначенні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік не взяв до розрахунку місячного грошового забезпечення доплати і надбавки постійного характеру та щомісячну премію у розмірі, що не перевищує розміру, затвердженого положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу, які встановлені позивачу на день звернення з рапортом про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення.

При цьому, суд не приймає посилання відповідача на право керівника самостійно визначати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення в межах асигнувань, та звертає увагу, що визначене пп.3 п.5 Постанови №1294 право керівника виплачувати матеріальну допомогу на оздоровлення у межах асигнувань, що виділяються на утримання органу служби цивільного захисту, не надає керівнику права виплачувати таку допомогу у розмірі меншому, ніж встановлено Кодексом цивільного захисту України, оскільки, акт державного управління, яким є Постанова №1294, не може скасовувати або змінювати норму Кодексу, як акту вищої юридичної сили.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача на обмеженість фінансування з огляду на обсяги кошторисних призначень ГУ ДСНС у Запорізькій області у 2016 році та зазначає, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням гарантованих виплат, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів, та базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Вказана позиція є сталою у судовій практиці Європейського суду з прав людини (наприклад, "Кечко проти України", заява №63134/00, п.26 рішення від 08.11.2005, [Електронний ресурс]: http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/974_025; "Сук проти України", заява №10972/05, п.24 рішення від 10.06.2011, [Електронний ресурс]: http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/974_715).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно нарахував та виплатив позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік не у повному розмірі, з порушенням ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України та всупереч розрахунку місячного грошового забезпечення, яке враховується при визначенні її розміру, передбаченого п.3 розділу ХVІІІ Інструкції №475.

Разом з тим, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення матеріальної допомоги у конкретно визначеному розмірі не відповідає нормам чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів приватної особи від порушень з боку суб'єкта владних повноважень з позиції гарантування дотримання принципу верховенства права та з урахуванням вимог закону.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії, за якими адміністративний суд перевіряє правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. При цьому, при наданні оцінки діям чи рішенням суб'єкта владних повноважень на предмет відповідності таким критеріям, повноваження відповідного владного суб'єкта не можуть зазнавати втручання.

За змістом пп.3 п.5 Постанови №1294 та п.2 розділу XІX Інструкції №475 нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення осіб рядового чи начальницького складу здійснюються органом управління (підрозділу) цивільного захисту за місцем проходження служби, у зв'язку з чим, визначення розміру належних до виплати сум має здійснювати саме цей орган, оскільки суд не може перебирати на себе такі функції.

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, визначеного у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, при визначенні належної до виплати суми відповідач повинен врахувати розмір фактично виплаченої позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених позовних вимог та захистити порушене право позивача у спосіб зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, визначеного у відповідності до пункту 3 розділу ХVІІІ Інструкції №475 з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо позовних вимог про стягнення та зобов'язання виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає, що за змістом ст.2 Закону Україну "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Оскільки грошова допомога на оздоровлення має разовий характер те не підпадає під визначення доходів в розумінні вищезазначеного Закону, то в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з наведеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, визначеного у відповідності до пункту 3 розділу ХVІІІ "Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", затвердженої 23.04.2015 наказом Міністерства внутрішніх справ України №475, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за №544/26989, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанову у повному обсязі виготовлено 20.03.2017.

Суддя О.О. Прасов