Справа № 724/129/17
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/129/17
Провадження № 2-а/724/15/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря: Бабій Ю.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в місті Чернівці старшого лейтенанта поліції Кілика Юрія Васильовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Чернівцях департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дії та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №750990 від 10.01.2017р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кілика Юрія Васильовича про визнання протиправними дії та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №750990 від 10.01.2017р.

Позовні вимоги мотивував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія АР №750990 від 10.01.2017р., що була складена інспектором роти №3 батальйону УПП м. Чернівці старшим лейтенантом поліції Кіликом Ю.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Вважає постанову незаконною, оскільки при винесенні спірної постанови інспектором поліції були грубі порушення норм процесуального та матеріального права.

Зокрема зазначає, що 10.01.2017р., в якості пасажира, разом зі своїми товаришами рухалися по вул. Соборна площа в м. Чернівці. За кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_4, біля будинку №6 автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Чернівці. На вимогу інспектора поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4, який керував транспортним засобом, відповів, що реєстраційних документів у нього немає, оскільки даний транспортний засіб належить пасажиру ОСОБА_1, та надав працівнику поліції посвідчення водія. В цей же час інший патрульний встановивши, що транспортний засіб належить ОСОБА_1, підійшов до пасажирських дверей автомобіля та вимагав надати посвідчення водія. Позивач відмовився надати посвідчення водія з тих підстав, що не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром.

12.01.2017р. позивач звернувся до управління патрульної поліції в місті Чернівці, де було вручено оскаржувану постанову АР №750990 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова містить в собі неточності щодо анкетних даних особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, жоден із передбачених КУпАП та Інструкцією №111 заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення не вживались. Зокрема, не проводилося адміністративне затримання особи, для встановлення особи, затримання транспортного засобу, тимчасове вилучення посвідчення водія, що на думку позивача, викликає сумнів у існуванні самої події адміністративного правопорушення.

Додатково позивач стверджує, що був відсутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а про існування постанови йому стало відомо 12.01.2017р., що свідчить про порушення його прав, передбачен6их ст. 268 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, позивач з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону УПП в місті Чернівці старшого лейтенанта поліції Кілик Ю.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП; скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в місті Чернівці старшого лейтенанта поліції Кілик Ю.В., серія АР №750990 від 10.01.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи Замерзляк В.Л. у запереченні на адміністративний позов, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки працівники поліції діяли в межах повноважень, передбачених законом.

Крім того, на адресу суду, 17.03.2017р. надійшло клопотання від представника третьої особи Брезіцького М.М. про відкладення розгляду справи з підстав його зайнятості в іншому судовому засіданні.

В задоволенні вказаного клопотання суд відмовляє, оскільки третьою особою у справі виступає юридична особа, яка не позбавлена можливості, у випадку зайнятості одного представника, уповноважити іншого представника представляти інтереси в суді. Тим більше, з матеріалів справи вбачається, що представляти УПП в м. Чернівці також уповноважено представника Замерзляка О.В., який в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Дані дії представників УПП в м. Чернівці розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, покликаними на затягування розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що постановою серія АР №750990 від 10.01.2017р. винесеною інспектором роти №3 батальйону УПП м. Чернівці старшим лейтенантом поліції Кілік Ю.В. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови позивач 10.01.2017 р. о 20 год. 50 хв., керуючи автомобілем Мерседес Бенц 112, номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці, по вул. Соборна площа, 6 здійснив порушення п. 9.2. а Правил дорожнього руху, а саме при початку руху не ввімкнув попереджувальний сигнал повороту. Крім того в постанові вказано про відсутність у водія посвідчення водія відповідної категорії, чим порушено п. 2.1. 5 ПДР. (а.с. 5).

В пункті 10 спірного протоколу зазначено: «від підпису відмовився».

Копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих..№200 від 11.01.2017р.

Крім того, в постанові міститься відмітка, що 12.01.2017р. ОСОБА_1 отримав копію постанови нарочним.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 257 Кодексу протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема, процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З 08 серпня 2015 року вказану статтю доповнено ч. 2, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

При цьому, суд приймає до уваги, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Однак, судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена на місці вчинення правопорушення, тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

З огляду на вказане суд зазначає наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції Протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач взагалі був відсутній під час винесення спірної постанови, а в постанові міститься запис, що позивач від підпису відмовився.

Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення (на місці зупинки транспортного засобу) чи в іншому місці, а саме в м. Чернівці, вул. Миколаївська, 30А, про що зазначено в п. 2 спірної постанови. За твердженнями представника позивача, за вказаною адресою розташоване стаціонарне відділення КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер».

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Правова позиція по даному питанню висловлена Науково-консультативною радою при Вищому адміністративному суді України в узагальненому науково-консультативному висновку "Застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП" від 01.07.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною.

Крім того суд звертає увагу на те, що відповідачем не спростовано, що саме позивач керував транспортним засобом та здійснив порушення Правил дорожнього руху.

При цьому, не виконана вимога суду надати записи нагрудних камер поліцейських, які зроблені під час зупинки транспортного засобу та складання постанови АР №750990 від 10.01.2017р., що позбавляє можливості встановити наявність відеофіксації самого адмінправопорушення.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 саме останній перебував за кермом транспортного засобу 10.01.2017р., а ОСОБА_1 був пасажиром зазначеного автомобіля. Однак з невідомих ОСОБА_4 причин, постанова про адміністративне правопорушення була винесена відносно ОСОБА_1

Крім того, судом звертається увага на те, що в спірній постанові невірно зазначено анкетні дані (рік народження) стосовно особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стосовно визнання незаконними дій інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Кілик Юрія Васильовича такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, на думку суду, інспектор роти №3 батальйону УПП в м. Чернівці старший лейтенант поліції Кілик Юрій Васильович діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. До того ж юридично значимим для позивача у спірному випадку є не дії інспектора патрульної служби, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки саме зазначене рішення створює правові наслідки та породжує для позивача певні обов'язки та негативні наслідки.

З вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії інспектора роти №3 батальйону УПП в місті Чернівці старшого лейтенанта поліції Кілик Ю.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 122 ч. 2, 126 ч.1, 258, 265-2, 287-289 КУпАП, ст.ст. 18, 69, 71, 87, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в місті Чернівці старшого лейтенанта поліції Кілика Юрія Васильовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Чернівцях департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дії та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №750990 від 10.01.2017р- задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №750990 від 10.01.2017р. про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1.

В решті частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з для отримання її копії через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя: Л. Л. Гураль