Справа № 748/2/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/2/17 Головуючий у 1-й інстанції: Майборода С.М.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Костюк Л.О.

за участю секретаря: Понсе Кашоіди О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження по даній справі в частині позовних вимог про визнання інвалідом війни 3 групи.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 у період з 21.11.1993 року по 07.02.2007 року знаходився на службі у ВПЧ-17 та ДПЧ-2 по охороні ДСП "Чорнобильська АЕС", займаючи посаду командира відділення та маючи звання старшого прапорщика внутрішньої служби. Позивачу було надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а за станом здоров'я було визнано інвалідом, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження служби в органах внутрішніх справ та встановлено 3 групу інвалідності.

01.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання йому статусу інваліда війни згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с.46-48).

Проте листом Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 12.12.2016 № 01/10901-К позивачу було відмовлено у наданні статусу інваліда війни з посиланням на те, що згідно наданої позивачем довідки МСЕК серії АВ № 0128764 від 14.05.2014 року причиною його інвалідності є захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження служби в ОВС. Причина такої інвалідності не відповідає жодній із причин, зазначених у ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с. 49).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог даного позову, оскільки подані позивачем документи не містять беззаперечних відомостей про його участь у складі формувань Цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

За приписами п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Статтею 18 вказаного Закону передбачено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Відповідно до п. 10 постанови КМ України від 02.05.1994 року № 302 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (далі - Положення №302), посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Отже, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що обов'язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є наявність в особи інвалідності, а також доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Так, за даними довідки Чернігівської обласної МСЕК-1 та Постанови № 3 військово-лікарської комісії УМВС України в Чернігівській області від 22.02.2007р., позивачу було встановлено 3 групу інвалідності захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження ним служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, згідно довідки за формою № 122 від 16.09.2014 року № 25, виданої Головним управлінням ДСНС України у Київській області, позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року за № 1497-378 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 і постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних питань від 09.03.88 року № 122 (а.с.16).

Разом з тим, позивачем було надано витяг із послужного списку особової справи про проходження служби в МВС, МНС тощо, яким також підтверджується участь позивача по виконанню робіт, спрямованих на ліквідацію заходів аварії на ЧАЕС (а.с. 13-14) та копію маршрутного листа від 10.07.2007 року № 9/0/3830, в якому зокрема зазначено, що ОСОБА_2 дійсно приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився в 30-км зоні відчуження ЧАЕС (а.с. 17-41).

Відтак, зважаючи на наявність у справі документальних доказів факту участі позивача у виконанні ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також беручи до уваги викладені у довідці МСЕК висновки про віднесення ОСОБА_2 до інваліда ІІІ групи у зв'язку з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, колегія суддів знаходить передчасними висновки суду першої інстанції про відсутність у позивача права на отримання ним статусу інваліда війни.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117 затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення №117), відповідно до якого Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики).

Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінь праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.

Відповідно до пункту 3 вказаного Положення №117, управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

За приписами пункту 5 Положення №117, для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

З наведеного випливає, що обов'язок включити інформацію до Реєстру виникає в Управління у випадку подання пільговиком всіх передбачених пунктом 5 Положення №117 документів, зокрема, тих, що підтверджують його право на пільгу.

Водночас, згідно абз. 1 п. 2 Положення №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Тобто, виключно за умови наявності у позивача посвідчення інваліда війни у відповідача виникне обов'язок внести відповідну інформацію до Реєстру.

В матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів, які б свідчили про внесення відповідачем інформації стосовно позивача до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

У зв'язку з цим, колегія суддів знаходить протиправною відмову відповідача у видачі позивачу посвідчення інваліда війни 3 групи встановленого зразка.

Що стосується позову в частині вимог про зобов'язання відповідача видати посвідчення "інваліда війни" 3 групи встановленого зразка, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Так, здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Тобто, дискреційне повноваження - це таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача видати посвідчення "інваліда війни" встановленого зразка по суті є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу - Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації, оскільки суд не наділений правом зобов'язувати видати посвідчення інваліда війни, оскільки це є виключною компетенцією комісій, рішення яких виносяться колегіально і будь-які інші органи не можуть цього робити.

У зв'язку з цим, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та, користуючись правом, передбаченим ч. 2 ст. 11 та ч. 1 ст. 195 КАС України, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу посвідчення інваліда війни 3 групи та зобов'язати відповідача переглянути рішення про відмову у видачі на ім'я ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 41,160, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_2 у видачі посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації переглянути рішення про відмову у видачі ОСОБА_2 на його ім'я посвідчення інваліда війни встановленого зразка та прийняти рішення згідно законодавчих актів України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено - 20.03.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Костюк Л.О.

Вівдиченко Т.Р.