Справа № 644/429/17
Суддя: Горчакова О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/429/17
Провадження № 2-а/644/73/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2 не прибув, представник - ОСОБА_3

відповідача - інспектор роти № 3 батальйону 1 УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_4 не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора третьої роти першого батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_4 про «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення »,-

в с т а н о в и в:

До Орджонінідзевського районного суду міста Харкова, надійшов вказаний позов (а.с 1-8).

Позивач прохає: скасувати постанову серії АР № 596760 від 14 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. 00 коп. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 січня 2017 року інспектор третьої роти першого батальйону УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_4 склав постанову серії АР № 596760 від про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. 00 коп. штрафу. В постанові зазначається , що в м. Харкові перехресті пр. Гагаріна та пров. Золотий водій проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п. 8.7.3 "г" та 2.1 "г" ПДР України.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, його представник заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Пояснив, що вищевказаною постановою погодитись не може, оскільки зазначені у ній порушення Правил дорожнього руху України не відповідають дійсності та фактичним обставинам, у зв'язку з відсутністю самого факту вчинення ним самого адміністративного правопорушення: перехрестя він проїхав відповідно до п. 8.11 ПДД України на жовтий сигнал світлофору, а не на червоний, як зазначено в оспорюваній постанові. Вказані у постанові обставини щодо відсутності у нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також не відповідають дійсності, оскільки між Позивачем та «СК «Країна» було укладено відповідний договір страхування строк дії якого з 12.07.2016 р. до 11.07.2017 р., вказаний поліс знаходився автомобілі. ОСОБА_2 намагався пояснити це інспектору, але після висловлення ним незгоди з прийнятим відповідачем рішенням, останній порадив скористатись своїм правом оскарження його дій до суду.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі за необґрунтованістю.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, постановою серії АР № 596760 від 14 січня 2017 року складеною Інспектором третьої роти першого батальйону УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_4 було притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладенно адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. 00 коп. штрафу (а.с. 9). При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що водій (ОСОБА_2Г.) проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п. 8.7.3 "г" та 2.1 "г" ПДР України (а.с. 9).

Відповідно до вимог ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у справі будь яких доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення суду не надав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 283 КУпАП постанова щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП містить невірний опис обставин та послідовності подій, установлених при розгляді справи.

В постанові про адміністративне правопорушення відповідач посилається на порушення п. 8.7.3 "г" та 2.1 "г" Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Пункту 8.7.3 "г" Правил дорожнього руху України визначено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Пункт 8.10 Правил дорожнього руху України регламентує, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою … Відповідно до п.8.11. Правил дорожнього руху України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10. цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтями 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція може застосовувати такий превентивний захід як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не було додано жодного доказу, на якому ґрунтувався висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення в частині проїзду перехрестя саме на червоний сигнал світлофора , не зазначено яким чином фіксувалось порушення ПДР України, не додано копії відеозапису та не зазначено мотиви відхилення доказів та доводів позивача, наявність чи відсутність свідків правопорушення.

У п.п. «ґ» п. 2.1. Правил дорожнього руху зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Разом з тим, позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив складену інспектором постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначає, що його зупинили за начебто 8.7.3 "г" Правил дорожнього руху України, відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 2 ст. 122 КпАП України. У його автомобілі був чинний поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 126 КпАП України.

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду копію Полісу АЕ/9524032 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного (термін дії до 11 липня 2017 року) між ОСОБА_2 та «СК «Країна».

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку про те, позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивачки і вважає за можливе покласти їх в основу постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, у зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач діяв протиправно, притягнувши позивачку до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 19, 69, 71-73, 86, 94, 102, 158-163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України; ст.ст. 213, 247, 254-256, 268, 293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора третьої роти першого батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_4 про «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення » - задовольнити.

Визнати дії інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові, лейтенанта поліції ОСОБА_4 при винесенні постанови серії АР № 596760 від 14 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП - неправомірними.

Скасувати постанову інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_4 серії АР № 596760 від 14 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. 00 коп. штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідевський районний суд міста Харкова шляхом подачі протягом 10-ти днів, з дня її проголошення, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.І. Горчакова