Справа № 812/2776/14
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/40296/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівСтрелець Т.Г.
Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" до Луганської митниці Міндоходів про визнання незаконними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У 2014 році Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" (далі - ПАТ "Алчевський металургійний комбінат") пред'явило позов до Луганської митниці Міндоходів (далі - Луганська митниця) про визнання незаконними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Просило визнати незаконними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16 жовтня 2013 року № 702020001/2013/000770/2 та картку відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 жовтня 2013 року № 702020001/2013/00176.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" подало касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 10 серпня 2006 року між ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" та Компанією "Рuуаng Refractories Co., Ltd» (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт № 0108/2001, відповідно до якого та додатків до нього від 18 червня 2013 року № 137, від 18 червня 2013 року № 138, від 10 липня 2013 року № 139 на митну територію України ввезено вантаж - періклазовуглецеві вироби марки РN-МТ-ВУ-АМК, періклазоалюмовуглецеві вироби марки РN-МАС-10А-1-АМК, вогнетривкі вироби марок РN-АSСС-6R-ТL та РN-АSCC-6R-IL, періклазоалюмовуглецеві вироби марки РN-МАС-12А-1-АМК.

14 жовтня 2013 року декларантом підприємства ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" для митного оформлення товарів, зокрема: "Періклазовуглецеві вироби марок: РN-МТ-14А-АМК, РN-МТ-ВУ-АМК", "Періклазоалюмовуглецеві вироби марок: РN-МАС-10А-1-АМК, РN-МАС-12а-1-АМК", "Вогнетривкі вироби марок: РN-АSCC-6R-ТL, РN-АSCC-6R-IL", "Вогнетривка торкрет маса РN-GMS, вогнетривка підварочна маса марки РN-RВ-Х" виробництва "Риуаng Refractories Co., Ltd", Китай, була заявлена до митного оформлення вантажна митна декларація (далі - ВМД) №702020001/2013/010226 із пакетом документів, зазначених в 44 графі зазначеної ВМД.

При розгляді наданого позивачем до ВМД пакету документів було встановлено, що надані для підтвердження митної вартості документи: містять розбіжності (умови оплати товару, зазначені у висновку ДП "Держзовнішінформ" від 04 вересня 2013 року № 10/416, не відповідають умовам оплати, які визначено пунктом 51 контракту від 01 серпня 2016 року № 0108/2001, в редакції додаткової угоди від 07 червня 2013 року № 22); не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару (декларантом не надано банківських платіжних документів про сплату товару відповідно до пункту 5.1 контракту від 10 серпня 2006 року № 0108/2001, в редакції додаткової угоди від 07 червня 2013 року № 22, якою передбачено здійснення оплати товару протягом 10 календарних днів від дати поставки; декларантом не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів).

Відповідачем позивачу було запропоновано надати додаткові документи, а саме: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; інші додаткові наявні документи за власним бажанням відповідно до положень частини шостої статті 53 Митного кодексу України.

Листом від 15 жовтня 2013 року № 0109/Т-725 декларант надав лист виробника товарів від 16 жовтня 2013 року № 13-02-115, страховий поліс від 11 серпня 2013 року №9, прибутковий ордер від 10 вересня 2013 року № 8069, інвойс від 25 липня 2013 року № РNCIS10338 та відмовився надати інші витребувані документи, чим порушив вимоги пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України.

Митним органом було проведено консультацію з декларантом згідно з вимогами пункту 4 статті 57 та частини п'ятої статті 55 Митного кодексу України, в процесі якої декларанту надано роз'яснення щодо причин незастосування попереднього методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відповідач, враховуючи неможливість застосування основного методу відповідно до вимог статті 58 Митного кодексу України та відсутність у декларанта та органу доходів і зборів інформації про прийняту органами доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами, керуючись статтею 57 Митного кодексу України, здійснив коригування митної вартості товару №1 - періклазовуглецеві вироби марки РN-МТ-ВУ-АМК, періклазоалюмовуглецеві вироби марки РN-МАС-10А-1-АМК за 3 методом відповідно до положень статті 60 Митного кодексу України:

- періклазовуглецеві вироби марки РN-МТ-ВУ-АМК - рівня митної вартості подібного товару на однакових умовах поставки із розрахунку 1065,00 дол.США/т (МД від 22 липня 2013 року № 702020001/2013/007007 (товар №1), додаток від 21 січня 2013 року № 130 до контракту від 10 серпня 2006 року № 0108/2001);

- періклазоалюмовуглецеві вироби марки РN-МАС-10А-1-АМК - рівня митної вартості подібного товару на однакових умовах поставки із розрахунку 1 115,00 дол.США/т (МД від 22 липня 2013 року № 702020001/2013/007007 (товар №1), додаток від 21 січня 2013 року № 130 до контракту від 10 серпня 2006 року

№ 0108/2001).

З урахуванням неможливості застосування основного методу відповідно до вимог статті 58 Митного кодексу України та відсутності у декларанта та органу доходів і зборів інформації про прийняту органами доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами, неможливість у повній мірі виконати передбачені статтями 60, 61 Митного кодексу України, а також відсутність у декларанта та органу доходів і зборів необхідної інформації для розрахунку митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України) та методом на основі додавання вартості (обчислена вартість) (стаття 63 Митного кодексу України), митну вартість товару № 1 (періклазоалюмовуглецеві вироби марки РN -МАС-12А-1-АМК) визначено згідно зі статтею 64 Митного кодексу України за резервним методом на підставі рівня митної вартості подібного товару на однакових умовах поставки із розрахунку 1 191,58 дол.США/т (МД від 19 липня 2013 року № 10000/2013/004758).

Також у зв'язку із неможливістю застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до положень статті 58 Митного кодексу України, здійснено коригування митної вартості товару № 2 за 2 методом відповідно до положень статті 59 Митного кодексу України:

- вогнетривкі вироби марок РN-АSCC-6R-ТL - рівня митної вартості ідентичного товару на однакових умовах поставки із розрахунку 1 252,00 дол.США/т (МД від 11 вересня 2013 року № 702020001/2013/008923 (товар №3), додаток від 21 грудня 2012 року № 127 до контракту від 10 серпня 2006 року № 0108/2001);

- вогнетривкі вироби марок РN-АSCC-6R-IL - рівня митної вартості ідентичного товару на однакових умовах поставки із розрахунку 1 171,00 дол.США/т (МД від 04 червня 2013 року № 702020001/2013/005308 (товар № 2), додаток від 21 грудня 2012 року № 126 до контракту від 10 серпня 2006 року

№ 0108/2001).

Відповідачем прийнято рішення про визнання заявленої митної вартості товару №1 "Періклазовуглецеві вироби марки РN-МТ-14А-АМК" та товару № 3 вогнетривка торкрет маса марки РN-GMS, вогнетривка підварочна маса марки

РN-В-Х" у зв'язку з тим, що заявлений рівень їх митної вартості відповідав рівню митної вартості по системі МД № 702020001/2013/009460,

№ 702020001/2013/009689, № 700140000/2013/0187748), що виключало ризик заниження митної вартості та унеможливлювало здійснити її коригування.

ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" було повідомлено, що згідно із статтею 52 Митного кодексу України він має право:

- письмово звертатися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг під надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України або сплатити митні платежі згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом, у разі відсутності у них на день митного оформлення достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, або у разі їх незгоди з митною вартістю, визначеною митним органом;

- оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Одночасно з прийняттям рішенням про коригування митної вартості оцінюваного товару було оформлено картку відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 жовтня 2013 року № 702020001/2013/00176

17 жовтня 2013 року ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" на м/п "Алчевськ" було подано ВМД № 702020001/2013/010425 на товар, щодо якого було прийнято рішення про коригування митної вартості від 16 жовтня 2013 року

№ 702020001/2013/000770/2, із заявленням митної вартості за методами визначення митної вартості згідно із зазначеним рішенням та зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що Луганська митниця при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 16 жовтня 2013 року № 702020001/2013/000770/2 та картки відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 жовтня 2013 року №702020001/2013/00176, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України та законами з питань митної справи.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого відповідачем рішення про визначення митної вартості товарів та картки відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, надані позивачем для митного оформлення документи не підтверджували заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року без зміни.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із позицією судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 4 Митного кодексу України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в силу приписів статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);) виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; випускати у вільний обіг товари, що декларуються: разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю та митного оформлення здійснюється посадовими особами митних органів на підставі положень пункту 2 Порядку контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 339 (далі - Порядок контролю) та Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби від 24 червня 2009 року № 602 (далі - Порядок роботи).

Відповідно до положень Порядку роботи, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом:

1.1. Перевірки відомостей, що містяться у поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів документах, а саме: декларації митної вартості (далі - ДМВ); вантажній митній декларації (далі - ВМД), графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині документів, які подаються для підтвердження митної вартості товару), 45; документах, що підтверджують заявлену митну вартість, передбачених Порядком декларування.

1.2. Перевірки наявності необхідних для підтвердження митної вартості документів, визначених Порядком декларування.

1.3. Перевірки дотримання вимог щодо оформлення документів відповідно до пункту 12 Порядку декларування.

1.4. Контролю правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості.

1.5. Контролю наявності обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів.

1.6. Контролю поданих для підтвердження заявленої митної вартості документів на наявність умов або застережень, що унеможливлюють визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

1.7. Контролю поданих для підтвердження заявленої митної вартості документів на наявність відносин пов'язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

1.8. Перевірки правильності урахування додаткових складових митної вартості, які згідно зі статтею 267 Митного кодексу України мають додаватися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

1.9. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

1.10. Вивчення маршруту транспортування товарів.

1.11. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

1.12. Вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості.

1.13. Консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що при розгляді наданого до ВМД пакету документів виявлені розбіжності, зокрема: що умови оплати товару, зазначені у висновку ДП Держзовнішінформ від 04 вересня 2013 року № 10/416 не відповідають умовам оплати, які визначені пунктом 51 контракту від 01 серпня 2016 року № 0108/2001 в редакції додаткової угоди від 07 червня 2013 року № 22.

Крім того, цей пакет документів не містить у собі усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зокрема, що декларантом не надано банківських платіжних документів про сплату товару відповідно до пункту 5.1 контракту від 10 серпня 2006 року № 0108/2001 в редакції додаткової угоди від 07 червня 2013 року № 22, якою передбачено здійснення оплати товару протягом 10 календарних днів від дати поставки і що не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

На пропозицію митного органу декларантом не були надані усі витребувані додаткові документи, які б дозволили визначити реальну митну вартість товарів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що Луганська митниця при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 16 жовтня 2013 року № 702020001/2013/000770/2 та картки відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 жовтня 2013 року

№ 702020001/2013/00176 діяла у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" до Луганської митниці Міндоходів про визнання незаконними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови від прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.