Справа № 552/6254/16-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р. Справа № 552/6254/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання - Ружинської К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 06.01.2017р. по справі № 552/6254/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними, скасування розпорядження №179793, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання протиправними;

- скасувати розпорядження Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області №179793 від 10.08.2016 року в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 10740 грн., починаючи з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року;

- зобов'язати Полтавське об'єднане УПФУ Полтавської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання без обмеження його граничного розміру за період з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року відповідно до постанови Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2016 року;

- зобов'язати відповідача відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду і на підставі ст.107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в триденний строк з дня прийняття судового рішення повернути йому незаконно стягнути грошові кошти в сумі 2664 грн. 38 коп. з його грошового утримання в жовтні 2016 року з одночасною сплатою нарахованою на цю суму пені, що визначається з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного Банку України;

- відповідача припинити стягувати грошові кошти з його грошового утримання, починаючи з листопада 2016 року;

- стягнути з відповідача на його користь 30000 грн. заподіяної його діями йому моральної шкоди;

- встановити судом на підставі ст.163 КАС України строк для подання відповідачем звіту про виконання постанови суду.

Київський районний суд м.Полтави постановою від 06.01.2017 року адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав дії Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання протиправними.

Скасував розпорядження Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області №179793 від 10.08.2016 року в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 10740 грн., починаючи з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року.

Зобов'язав Полтавське об'єднане УПФУ Полтавської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання без обмеження його граничного розміру за період з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року відповідно до постанови Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2016 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовив за безпідставністю.

Полтавське об'єднане УПФУ Полтавської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На думку апелянта, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України постанова суду першої інстанції переглядається в частині задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 14.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області.

Постановою Верховної Ради України від 02.12.2010 року №2764 позивач був звільнений з посади судді Апеляційного суду Полтавської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Працюючи на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області, ОСОБА_1 отримував щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати судді.

Після виходу у відставку і, перебуваючи на обліку в УПФУ в Київському районі м.Полтави, позивач також отримував грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% зарплати, працюючого судді.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2016 року зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% зарплати працюючого судді з 01.09.2015 року відповідно до довідки Апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2015 року. Ця постанова суду не виконана в повному обсязі, що змусило позивача звернутись до відповідача з письмовою заявою.

Від відповідача позивач отримав листа за №781/02-11 від 07.09.2016 року, в якому зазначено, що йому зменшено розмір пенсії згідно рішення суду від 18.05.2016 року і по розпорядженню від 10.08.2016 року виникла переплата пенсії за період з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року в сумі 28005 грн. 51 коп., яку він повинен повернути відповідачу добровільно відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З даною відповіддю позивач не погодився та звернувся з письмовою заявою до відповідача, який надав йому відповідь за №352/С-17 від 18.10.2016 року про те, що постановою Київського районного суду м.Полтави від 18.05.2016 року замінено боржника з Управління Пенсійного фонду в Київському районі м.Полтави на Полтавське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, а згідно вказаного розпорядження з 01.09.2015 року йому здійснено перерахунок грошового утримання і він склав 10740 грн., тобто внаслідок такого перерахунку його грошове утримання було зменшено.

Не погодившись з позицією та діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Пиймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в частині визнання дій УПФУ щодо зменшення позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання протиправними, скасування розпорядження відповідача №179793 від 10.08.2016 року в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 10740 грн., починаючи з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання без обмеження його граничного розміру за період з 01.09.2015 року по 07.06.2016 року відповідно до постанови Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2016 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 6 ч.5 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами у редакціях згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року, яке набрало законної сили з дня його ухвалення, положення 1 та 2 речення абзацу 6 ч.5 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визнано неконституційним.

Під час судового розгляду справи встановлено, що з 08.06.2016 року щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 виплачується без обмеження граничним розміром.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, покладені судом зобов'язання виконані УПФУ в порядку, встановленому судовим рішенням та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для її скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 06.01.2017р. по справі № 552/6254/16-а скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження №179793, зобов'язання вчинити певні дії.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.
Повний текст постанови виготовлений 20.03.2017 р.