Справа № 823/1771/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1771/16 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Парінова А.Б.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника позивача Хобти Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Приватне підприємство «Колос Чигиринщини», звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 15724088, індексний номер 30768800) площею 3,7907 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_5, за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі договору оренди землі від 04.03.2010 та договору про внесення змін до цього договору оренди землі від 01.06.2016

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного перегляду інші учасники судового процесу до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 27.05. 2011 між ОСОБА_5, який є власником земельної ділянки, площею 3,7907 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та ПП «Колос Чигиринщини» укладено договір оренди цієї земельної ділянки, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області 04.08.2011.

Крім того, 04.03.2010 ОСОБА_5 укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ СП «Нібулон».

Водночас, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 по справі №2а-4126/11/1470 за позовом ТОВ СП «Нібулон» зобов'язано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі, у тому числі договору №378 від 04.09.2006 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1; та здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі, в тому числі, від 04.03.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, який уклали ТОВ СП «НІБУЛОН» і власник земельної ділянки - ОСОБА_5 Вказане рішення суду набрало законної сили.

На виконання цього судового рішення державним реєстратором 16.03.2016 було здійснено державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ СП «Нібулон».

01.06.2016 року між ОСОБА_5 (Орендодавець) та ТОВ СП «Нібулон» укладено договір про внесення змін до договору оренди землі №13840887 від 01.06.2016 щодо строку дії цього договору.

01.08.2016 відповідачем на підставі поданої представником ТОВСП «Нібулон» заяви прийнято рішення від 03.08.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №30766800.

Вказане рішення є предметом цього позову, оскільки позивач вважає його протиправним.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів суду, що діяв у відповідності до вимог законодавства, тобто, правомірно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (надалі - Закон №161) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 6 цього Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі, який підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

В свою чергу, статтею 125 Земельного кодексу України та частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, зокрема, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 № 1952-IV (надалі - Закон №1952), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 цього Закону передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно із ст. 22 Закону № 1952 документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

При цьому, відповідно до п.п.1,9 ч.1 ст. 27 Закону № 19521 державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Статтею 24 Закону №1952 визначено вичерпний перелік підстав, при наявності яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Як установлено судом, відповідачем було перевірено інформацію із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав на спірну земельну ділянку, після чого державну реєстрацію було здійснено, оскільки будь-яких заборон не існувало, як не існувало в Реєстрі і речового права оренди на дану земельну ділянку за ПП «Колос Чигиринщини».

Вказана обставина не заперечувалась представником позивача, який підтвердив у суді, що вони до 03.08.2016 року не зверталися із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій відповідача, оскільки статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 23 березня 2017 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

А.Б.Парінов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Парінов А.Б.