Справа № 803/3029/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Справа № 876/872/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року по справі № 803/3029/15 за позовом ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області третьої особи Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.2014 року № .

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що відповідачем неправомірно визначено грошове зобов'язання з ПДФО у зв'язку із включенням до складу оподатковуваного доходу пені за кредитним договором, зобов'язання за яким були припинені.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач, яке покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що до загального річного оподаткованого доходу позивача за 2013 рік підлягали включенню лише основна сума боргу та проценти, без пені, що анульовані згідно з договором про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/1101/82/35802 від 24.05.2007 року.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 24.05.2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 014/1101/82/35802.

04.10.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (банк), ОСОБА_1 (боржник) та ТзОВ «ТРК «Третій Регіон» (третя особа) було укладено договір про виконання зобов'язання третьою особою, відповідно до умов якого третя особа здійснює платежі в національній валюті України в сумі 606181,12 грн., а боржник зобов'язується прийняти ці грошові кошти в рахунок прийняття виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/1101/82/35802 від 24.05.2007 року, укладеним між банком та боржником, та в рахунок будь-яких збитків банку внаслідок розірвання, припинення та нечинності кредитного договору, а банк зобов'язується прийняти від третьої особи грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором із застосуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день погашення відповідних грошових зобов'язань. Як слідує із банківської виписки за 04.10.2013 року, ТзОВ «ТРК «Третій Регіон» перерахувало кошти в сумі 606181,12 грн. за вказаним договором на рахунок ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, 04.10.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/1101/82/35802 від 24.05.2007 року, відповідно до пунктів 1, 2 якого: сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору складає 147834,98 доларів США, що складає еквівалент 1181644,99 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору, в т. ч.: основна сума боргу кредиту - 9811,01 доларів США (78419,40 грн.), проценти, нараховані за користування кредитом - 25364,43 доларів США (202737,89 грн.), розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 900487,70 грн.; у зв'язку із погашенням третьою особою - ТзОВ «ТРК «Третій Регіон» до підписання цього договору зобов'язань, що випливають з кредитного договору № 014/1101/82/35802 від 24.05.2007 року, в розмірі 606181,12 грн., що складає еквівалент 75839,00 доларів США, сторони домовилися, що з дати укладення цього договору боргові зобов'язання за кредитним договором припиняються, а кредитний договір вважається розірваним.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, за четвертий квартал 2013 року (форма № 1ДФ), у якому в графах « 3а сума нарахованого доходу» та « 3 сума виплаченого доходу» зазначено про нарахований позивачу дохід в сумі 1181644,99 грн.

Також встановлено, що Луцькою ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, про що складено акт від 08.10.2014 року № 8218/17.3/НОМЕР_2. Із вказаного акту слідує, що під час перевірки платника податків на підставі відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України та форми 1-ДФ про суми виплачених доходів було виявлено отримання позивачем загального доходу за 2013 рік в загальній сумі 1187644,99 грн. (в т. ч. дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1181644,99 грн. від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»). Перевіркою, зокрема, встановлено, що позивачем порушено підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статтю 179 ПК України, в результаті чого підлягає донарахуванню ПДФО за 2013 рік в сумі 153249,65 грн.

На підставі акту перевірки від 08.10.2014 року № 8218/17.3/НОМЕР_2 Луцькою ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з ПДФО на 191562,06 грн., в т. ч.: за основним платежем - 153249,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 38312,41 грн.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Як передбачено п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платниками податку як додаткове благо (крім випадків передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Підпунктом "б" пункту 176.2 статті 176 ПК України встановлено обов'язок осіб, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, в результаті анулювання (прощення) ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" боргу в розмірі 1181644,99 грн., у позивача виник обов'язок самостійно сплатити податок з доходів у вигляді анульованої суми боргу та відобразити їх у річній податковій декларації.

Про вказаний обов'язок позивач був повідомлений банком, що стверджується листом ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» № 04-2-0/1813 від 11.08.2014 року про те, що анулювання боргу за кредитним договором призведе до виникнення у нього доходу у вигляді додаткового блага, та необхідності відобразити такий дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу.

Однак, позивач вказаного обов'язку не виконав, податок на доходи фізичних осіб із вищевказаного доходу не сплатив. При цьому, такий податок не був сплачений і банком.

У зв'язку із вищенаведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість податкового повідомлення - рішення від 13.11.2014 року № та відсутність підстав для його скасування.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання позову, за подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивач за подання даного позову повинен був сплатити судовий збір в сумі 3831,24 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 3831,24x110%=4214,36 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 0.0.681370918.1 апелянтом сплачено 421,31 грн. за подання апеляційної скарги.

Оскільки апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги, з апелянта слід стягнути 4214,36-421,31=3793,05 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року по справі № 803/3029/15 - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3793,05 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник