Справа № 750/1262/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/1262/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М., Коротких А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про: визнання неправомірними дій по нарахуванню та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж передбачено ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов'язання здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, діяв на підставі ст.ст.99, 100 КАС України, з огляду на пропуск процесуального строку звернення до суду.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Відповідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду 03.02.2017 року. Водночас, Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснив виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у квітні 2016 року.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивач мав право оскаржити дії відповідача до суду в строк до жовтня 2016 року. Відтак, з огляду на звернення позивача до суду лише в лютому 2017 року без надання доказів поважності пропуску процесуального строку, позивач вважається таким, що пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Водночас, при апеляційному розгляді справи, апелянтом доказів поважності причин пропуску строку не надано, та жодних поважних підстав для поновлення строку звернення судом не встановлено.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем зазначено те, що перебіг строку на звернення має розпочинатися з 30 вересня 2016 року, оскільки згідно ч.4 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює такі доводи апелянта, з огляду на те, що допомога позивачу була виплачена в квітні 2016 року, відповідно, з цього моменту останній дізнався про факт та розмір виплати, та не погоджуючись з розміром виплаченої допомоги, мав би звернутись до суду в межах процесуальних строків, передбачених ч.2 ст.99 КАС України. Доказів іншого суду не надано.

Судова колегія зауважує, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відтак, оскільки про порушення свого права позивач повинен був та міг дізнатись з моменту отримання зазначеної допомоги, і при цьому позивачем не було наведено істотних підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не надано доказів щодо неможливості подачі позивачем позову в межах строку, передбаченого ст.99 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позовних вимог без розгляду, діючи на підставі ст.100 КАС України.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 14.02.2017, та не можуть бути підставою для їх скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 186, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.