Справа № 712/10676/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 4 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа - Дочірнє підприємство «Чарз-Авто», про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особи-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП) звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа - Дочірнє підприємство «Чарз-Авто», в якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 2.1 та пункт 2.2 протоколу №7 від 5 вересня 2016 року засідання конкурсного комітету Черкаської міської ради з визначення переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що нею було подано всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством і вимогами конкурсу, для участі у конкурсі з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування. Вважає що відповідач безпідставно не допустив її до участі у конкурсі, а тому просила задовольнити позовні вимоги.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 4 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвали нове - про задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити, враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з того, що відповідач правомірно не допустив ФОП до участі у конкурсі з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, оскільки подані ФОП документи не відповідали вимогам конкурсу та нормам чинного законодавства, що регулюють відносини у сфері пасажирських перевезень.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344).

За змістом статей 43 ,44 Закону №2344 визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування, здійснюється виключно на конкурсних засадах, при цьому, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать:

- визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками;

- державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

У разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років (частина 3 статті 44 Закону №2344).

Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно із пунктом 2 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 грудня 2008 року (далі - Порядок), організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс.

Відповідно до пункту 4 Порядку організатором на автобусному маршруті загального користування є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту - на автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут).

Згідно із пунктом 12 Порядку конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який, зокрема, подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 44 Закону №2344

Частиною 4 статті 44 Закону №2344 передбачено, що конкурс серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, проводиться лише у разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу.

Пунктом 6 рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14 червня 2016 року № 745 «Про організації проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси» передбачено, що до участі у конкурсі не допускаються автомобілі перевізника, які подали конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 44 Закону №2344.

Так, обов'язковими умовами конкурсу органами місцевого самоврядування визначено: наявність транспортних засобів, що відповідають вимогам стандарту з екологічної безпеки ЄВРО-4, загальною пасажиромісткістю 40 місць, усі автобуси мають бути пристосовані для перевезення людей з обмеженими фізичними можливостями, в кількості 10 одиниць.

Позивачем запропоновано використовувати на даному маршруті автобуси, які не відповідають умовам конкурсу, але подано інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті за період до п'яти років. Дочірнє підприємство «Чарз-Авто» надало для участі в конкурсі документи, що підтверджують відповідність рухомого складу умовам конкурсу.

З урахуванням вимог пункту 6 рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14 червня 2016 року № 745, частини 4 статті 44 Закону №2344 та пункту 12 Порядку суб'єкт владних повноважень правомірно прийняв рішення про недопущення позивача до участі у конкурсі з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

З огляду на викладене висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа - Дочірнє підприємство «Чарз-Авто» про скасування рішення, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 4 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк