Справа № 754/1540/17
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/243/17
Справа №754/1540/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Двірко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу Головного управління національної поліції Войтенка І.О., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 січня 2017 р. приблизно 12 год. 00 хв., позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_1, рухався по автотрасі Київ- Знам'янка. Приблизно в 15 км. від с. Леоновка, Кагарлицького р-ну, в сторону м. Кагарлик, Київської області, позивач наблизився до вантажного автомобіля, що їхав попереду з увімкненою аварійною сигналізацією. Рухаючись певний час позаду цього вантажного автомобіля, позивач визначив за допомогою спідометра у своєму автомобілі, що вантажний автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 27-28 км/год. Дорожні знаки, що забороняють обгін транспортних засобів на даному відрізку дороги були відсутні, дорога була запорошена снігом, тому визначити розмітку на дорозі майже не було можливим. Пропустивши легкові автомобілі, що рухались у зустрічному напрямку, переконавшись у безпечному здійсненні маневру, позивач здійснив обгін вантажного автомобіля з виїздом на зустрічну смугу, у відповідності до п. 14.2 обгін ПДР. Приблизно через 500 м., після цього автомобіль ОСОБА_1 був зупинений поліцейським Кагарлицького ваідділення поліції Обухівського відділу Головного управління національної поліції Войтенко І.О. Останній після перевірки документів позивача (посвідчення водія, свідоцтво на транспортний засіб, поліс страхування на автомобіль), звинуватив позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме, що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР п. 1.1. розмітка, перетнувши суцільну смугу при здійсненні обгону вантажного автомобіля, та склав постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Зауваження позивача були проігноровані і при винесені постанови, інспектор поліції навіть не ознайомив позивача з його правами. З даною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, оскільки інспектором були порушені норми КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених у ній підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу по наявних у справі матеріалам відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у відсутності відповідача.

Вимоги ст. 69 КАС України передбачають, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 28.01.2017 року близько 12.10 год. ранку, керуючи автомобілем Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_1, він рухався по автотрасі Київ- Знам'янка. Приблизно в 15 км. від с. Леоновка, Кагарлицького р-ну, в сторону м. Кагарлик, Київської області і був зупинений екіпажем патрульної поліції, як зазначили поліцейські у зв'язку з невиконанням вимог д.з. 1.1 ПДР України.

В зв'язку з цим позивача визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.7).

Позивач заперечує факт вчинення ним будь якого адміністративного правопорушення, які начебто було зафіксовані відповідачем і послугували підставою для винесення постанови щодо позивача. Враховуючи факт того, що позивач заперечує про скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідач не довів законності своїх дій при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, суд враховує факт того, що в матеріалах справи відсутні жодні докази які б спростовували вимогу позивача.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про Національну поліцію" від 29.12.2015 року, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положеннями ст. 23 вищевказаного Закону визначено обсяг повноважень поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Крім того, відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП (із змінами, внесеними згідно з Законами N 586-VI ( 586-17 )від 24.09.2008, N 596-VIII ( 596-19 ) від 14.07.2015) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими,що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом N 2342-III ( 2342-14 ) від 05.04.2001) Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, в тому числі і щодо того, що дорожній знак розміщено таким чином, що водій може його бачити, не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем п. 1.1 Правил дорожнього руху України. А тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складання протоколу. Проте, такі докази відсутні.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії БР №297990 від 28.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП на позивача та закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП, в зв'язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 69, 71, 159-163 КАС України, ст. ст. 247, 276, 287, 288, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу Головного управління національної поліції Войтенка І.О., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №297990 від 28.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. на ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 122 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2017 р.

Суддя: Н.Г.Таран