Справа № 645/699/17
Суддя: Алтухова О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/699/17
Провадження № 2-а/645/58/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань - Кононенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій Харківського обласного військового комісаріату з відмови в поданні розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та зобов`язання відповідача подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої вказаними Законом та Постановою.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач має статус вдови померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, інваліда 2 групи - ОСОБА_2 , відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить отримане нею посвідчення Харківської обласної державної адміністрації №505156 (с) від 10.03.2014 року. Померлий чоловік позивача, ОСОБА_2 , у жовтні 1986 року був призваний (мобілізований) на спеціальні військові збори і з 13.10.1986 року по 24.11.1986 року проходив військову службу із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим йому було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, а ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер. Позивач у зв`язку зі смертю свого чоловіка ОСОБА_2 12.03.2014 року отримала витяг з протоколу №48 засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 12.03.2014 року, відповідно до якого встановлено, що захворювання старшини у відставці ОСОБА_2 , 1961 р.н., «Атеросклеротична хвороба серця», яке призвело до смерті, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач 27.07.2016 року, як вдова померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , інваліда 2 групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призваного на спеціальні військові збори, звернулася до Харківського обласного військового комісаріату із заявою щодо виплати їй одноразової грошової допомоги, проте отримала 19.08.2016 року звичайною поштою відмову.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача Харківського обласного військового комісаріату Новиков В.А., який діє на підставі довіреності від 24.12.2016р., у судові засідання, призначені на 02 березня 2017 року та 17 березня 2017 року не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У письмових запереченнях, поданих до суду представником Харківського обласного військового комісаріату майора юстиції Новиковим В.А. вбачається, що відповідач проти позову заперечує, з огляду на наступне. Так, чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до витягу з протоколу № 48 засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв від 12.03.2014 р., - захворювання старшини у відставці ОСОБА_2 , 1961 р.н. «Атеросклеротична хвороба серця, яке призвело до смерті, «так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС». Чоловік позивача був призваний на спеціальні збори у складі військової частини № НОМЕР_1 для участі в роботах з ліквідації аварії на ЧАЕС. У 2010 році останньому було встановлено ІІ групу інвалідності, помер у 2014 році, тобто не під час виконання обов`язків військової служби, у зв`язку з чим, відсутні підстави складати висновок, передбачений постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори для проходження служби у військовому резерві».
Представник відповідача Дмитрієва І.В., яка діє на підставі довіреності від 24.12.2016р., у судове засідання 17 березня 2017 року не з`явилася, 16 березня 2017 року подала до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника на лікарняному, проте доказів останнього до заяви не додано. Таким чином, суд приходить до висновку про не доведення вказаним представником поважності причин неявки в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку із тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази та письмові доводи сторін, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 має статус вдови померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, інваліда 2 групи - ОСОБА_2 , відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить отримане нею посвідчення Харківської обласної державної адміністрації №505156 с від 10.03.2014 року.
Чоловік позивача, ОСОБА_2 , відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить отримане ним посвідчення Харківської обласної державної адміністрації категорії 1 серії НОМЕР_2 від 11.08.2010 року.
З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 1986 року ОСОБА_2 був призваний (мобілізований) на спеціальні військові збори і з 13 жовтня по 24 листопада 1986 року проходив військову службу з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим йому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що 07 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1985 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
Згідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 19 грудня 1994 року №51/6386 та військового квитка НОМЕР_4 померлий ОСОБА_2 був призваний на спеціальні військові збори у складі військової частини № НОМЕР_1 (с. Ораноє) для участі в роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 13 жовтня 1986 року (прибув: наказ №163) по 24 листопада 1986 року (вибув: наказ №206).
За життя ОСОБА_2 отримав два експертних висновки Харківської міжвідомчої Експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (№2568 від 07.08.1991 року; №460 від 26.05.2004 року) відповідно до яких було встановлено, що зазначені в них захворювання ОСОБА_2 пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_2 позивачем у Відділенні №2 відділу судово-медичної експертизи трупів Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації було отримано Довідку про причину смерті №267-с від 06 лютого 2014 року, в якій була зазначена причина смерті ОСОБА_2 «Атеросклеротична хвороба серця».
У зв`язку зі смертю свого чоловіка ОСОБА_2 , 12 березня 2014 року позивач отримала витяг з протоколу № 48 засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 12.03.2014 року, відповідно до якого встановлено, що захворювання, старшини у відставці ОСОБА_2 , 1961 р.н., «Атеросклеротична хвороба серця», яке призвело до смерті, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
27 липня 2016 року ОСОБА_1 , як вдова померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , інваліда 2 групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призваного на спеціальні військові збори, звернулася до Харківського обласного військового комісаріату із заявою щодо виплати їй одноразової грошової допомоги. За результатом розгляду заяви позивача обласний військовий комісаріат надіслав на її адресу відповідь № 1816/ВСЗ від 10 серпня 2016 року щодо неможливості виплати одноразової грошової допомоги, оскільки позивач не надала документи, що є підставою для складання висновку щодо можливості виплати їй одноразової грошової допомоги, як дружині померлого ОСОБА_4 , згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ № 975 від 25грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Зокрема, з відповіді Харківського обласного військового комісаріату № 1816/ВСЗ від 10 серпня 2016 року вбачається, що причиною відмови позивачу в складанні відповідного висновку стало те, що законодавством передбачена виплата одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, а не особи звільненої з військової служби. А чоловік ОСОБА_1 на час своєї смерті не виконував вказані вище обов`язки.
З даними виводами відповідача суд не може погодитися, виходячи з наступного.
Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно ст. 41 якого, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 12 вказаного Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Положеннями ч. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 (далі - Порядок № 975).
Згідно п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала: 1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві військовозобов`язаним та резервістом, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Згідно з п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Пунктом 10 Порядку № 975 закріплено перелік документів, що подають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів.

Матеріали справи не містять доказів того, що відмова у складанні командуванням обласного військового комісаріату висновку, щодо можливості виплати ОСОБА_1 грошової допомоги була пов`язана із порушенням позивачем вимог саме пункту 10 Порядку № 975.

Відповідно до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Отже, з аналізу вище зазначених норм діючого законодавства слід дійти висновку, що після отримання заяви ОСОБА_1 керівник уповноваженого органу повинен був подати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пункті 10 цього Порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Доказів які б свідчили про невиконання позивачем вимог п. 10 Порядку при поданні заяви від 27 липня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 під час судового розгляду справи надано не було та матеріали справи не містять. Відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 серпня 2016 року № 1816/ВСЗ також не містить посилань на ненадання позивачем документів, визначених саме п.10 Порядку № 975.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було призвано на військові збори для участі в ліквідації наслідків на ЧАЕС в період з 13 жовтня 1986 року (прибув: наказ №163) по 24 листопада 1986 року (вибув: наказ №206),проте листом № 1816/ВСЗ від 10.08.2016р. позивач фактично була повідомлена про відсутність у неї права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки на час смерті її чоловік ОСОБА_2 не виконував обов`язки військовозобов`язаного, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

При цьому, як вже зазначалося судом вище, матеріали справи містять копію витягу з протоколу № 48 засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 12.03.2014 року, відповідно до якого встановлено, що захворювання, старшини у відставці ОСОБА_2 , 1961 р.н. «Атеросклеротична хвороба серця», яке призвело до смерті, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, оскільки судом встановлено та не спростовано будь-якими доказами, що у спірних правовідносинах ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наявності до того усіх законних підстав, не виконав свого визначеного нормативно-правовими актами, а саме - пунктом 13 Порядку № 975, обов`язку надати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, - суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

п о с т а н о в и в:
Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з відмови в поданні розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили у строки та порядку, встановленими ст. 254 КАС України.
Суддя: