Справа № 766/4975/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 р. Справа № 766/4975/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції на Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2017 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_5 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 060371 від 13.04.2016 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Частило Максимом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП з застосуванням до останньої адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В решті позову відмовлено за необґрунтованістю.

Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 31 січня 2017 року по справі № 766/4975/16-а та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Сторони по справі сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Частило Максимом Сергійовичем було винесено постанову серії серія ПС3 № 060371 від 13.04.2016 року, якою притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП з застосуванням до останньої адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_5 визнано винною у тому, що 13.04.2016 року о 15 годині 27 хвилин здійснила зупинку власного транспортного засобу ближче ніж 10 метрів до пішохідного переходу, яким порушила п. 15.9 „г" Правил дорожнього руху України, а також не мала при собі полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушення п.2.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно ч.2 ст. 36 КупАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення (у даному випадку більш серйозніша санкція ч.1 ст. 126 КУпАП).

Згідно з п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється що, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Доказів наявності у позивача під час керування транспортним засобом 13.04.2016 року поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а ні під час розгляду інспектором адміністративної справи, а ні після винесення інспектором постанови, а ні у подальшому, під час розгулу справи у суді першої та апеляційної інстанції, не надано.

Отже, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що позивачем, який керував транспортним засобом 13.04.2016 року, не було порушено норми ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стосовно посилання позивача на те, що у інспектора не було правових підстав для витребування для перевірки страхового полісу, судом зазначається наступне.

Дійсно п.21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а згідно п.1 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, лише у випадках, передбачених законодавством.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При огляді відеозапису видно, що позивач вказала на відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Частило Максима Сергійовича, при розгляді правопорушень виявлених у діях ОСОБА_5 13.04.2016 року у вигляді винесення постанови, відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що порушення мало місце 13.04.2016 року і позивач оскаржує постанову відповідача серії ПС3 № 060371, винесену 13.04.2016 р., яку було отримано останньою - 29 квітня 2016 року. Однак до суду з означеним адміністративним позовом Позивач звернувся - 10 червня 2016 року.

Суд першої інстанції поновив позивачу строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, разом з тим жодних підстав для цього не зазначив.

Як вибачається з матеріалів справи, Позивач зверталася із запитом до Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції про отримання певної інформації, що не є скаргою на скасування складеної на Позивача Постанови та не може бути поважною причиною для поновлення строку для звернення до суду.

До того ж, в матеріалах справи є Ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2016 року, з якої вибачається, що позов ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій щодо винесення постанови, визнання незаконною та скасування постанови, припинення адміністративного провадження залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском строку звернення до суду. Означена Ухвала в судовому порядку не скасовувалася та є чинною.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції, - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2017 року по справі № 766/4975/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_5, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко