Справа № 826/1568/16
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1568/16 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М., Коротких А.Ю.,

за участю секретаря: Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2016 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Київпассервіс" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Київпассервіс" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування наказу №445 від 23.11.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення вимог апелянта, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Державному підприємству "Київпассервіс" належить ряд автостанцій, зокрема:

1) автостанція «Біла Церква", за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Куценко, 1-а, яка відповідає третьому класу, що підтверджується свідоцтвом про атестацію автостанції (занесено до переліку атестованих автостанцій за №647) зі строком дії з 23.12.2011 до 22.12.2016;

2) автостанція "Обухів", за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Жовтнева, 16, яка відповідає п'ятому класу, що підтверджується свідоцтвом про атестацію автостанції (занесено до переліку атестованих автостанцій за №637) зі строком дії з 23.12.2011 до 22.12.2016.

03.11.2015 Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті було проведено обстеження автостанції Біла Церква, вул. Куценко, 1-а, що належить Державному підприємству "Київпассервіс", за результатами якого складено протокол обстеження автостанції із відображенням показників, передбачених додатком до Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.09.2010 №700.

05.11.2015 Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті було проведено обстеження автостанції «Обухів», вул. Жовтнева, 16, що належить Державному підприємству "Київпассервіс", за результатами якого також складено протокол обстеження автостанції.

23.11.2015 Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті відповідно до пункту 2.11 Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.09.2010 №700, протоколів обстеження автостанцій від 03.11.2015 та 05.11.2015 було прийнято спірний наказ від 23.11.2015 №445 «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій».

Пунктом 1 вищенаведеного наказу було анульовано свідоцтва про атестацію автостанцій та виключено з переліку атестованих автостанцій наступні автостанції:

- "Біла Церква", за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Куценко, 1-а;

- "Обухів", за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Жовтнева, 16.

Як вбачається з листа Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 04.12.2015 №4252/11/15-15, наданого позивачем, підставою для винесення наказу від 23.11.2015 №445 «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій» були протоколи додаткового обстеження зазначених автостанцій, відповідно до яких встановлено наступне:

- автостанція "Біла Церква" не відповідає вимогам, встановленим для автостанцій третього класу, а саме: на автостанцій відсутній майданчик для відстою автобусів та громадські вбиральні;

- автостанція "Обухів" не відповідає вимогам, встановленим для автостанцій п'ятого класу, а саме: на автостанцій відсутні громадські вбиральні.

Позивач, не погоджуючись з позицією контролюючого органу, звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 36 Закону України "Про автомобільний транспорт" (редакція від 30.06.2015) встановлено, що автостанції надають пасажирам послуги, пов'язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов'язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху.

Послуги автостанцій, крім послуг кімнати матері і дитини, пасажирам надаються за плату.

Власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання та території автостанції.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що відповідачем-1 було проведено перевірку позивача не згідно Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, а обстеження автостанцій, що не регулюється вищенаведеним порядком. Відтак, доводи позивача щодо порушення процедури проведення вказаної перевірки та інші посилання на вказаний Порядок не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, так як не застосовуються до даних правовідносин.

В свою чергу, процедура атестації автостанцій, вимоги до них, механізм визначення розміру автостанційного збору та вартості послуг, що надаються автомобільним перевізникам визначені в Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27.09.2010 №700, (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №700).

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Порядку №700, умовою функціонування автостанції як суб'єкта надання автостанційних послуг є наявність свідоцтва про атестацію.

Процедура атестації автостанцій визначена в розділі ІІ Порядку №700, у якому встановлено, що атестація автостанції передбачає обстеження автостанції на відповідність вимогам до автостанцій різних класів, наведеним у додатку 1, та визначення їх класу, на підставі яких власнику видається свідоцтво про атестацію за формою, наведеною у додатку 2. Клас автостанції визначається за умови відповідності всіх показників вимогам до автостанції даного класу (п. 2.1).

Атестація автостанцій проводиться один раз на п'ять років. У разі зміни показників роботи автостанції, які впливають на визначення класу, атестація за заявою власника проводиться без дотримання зазначеного строку. Атестація автостанцій проводиться безоплатно (п.2.2).

Проведення атестації автостанції передбачає: подання власником до Укртрансінспекції України заяви за формою, наведеною в додатку 3; проведення обстеження та складання протоколу обстеження автостанції за формою, наведеною в додатку 4; внесення даних до переліку атестованих автостанцій; видачу свідоцтва про атестацію автостанції (п.2.3).

Свідоцтво надається власнику строком на п'ять років (п.2.4).

Обстеження автостанції проводиться Укртрансінспекцією України. До проведення обстеження можуть залучатися державні підприємства, що належать до сфери управління Мінтрансзв'язку (п.2.5).

Обстеження проводиться протягом 30 днів з дня одержання Укртрансінспекцією України заяви. За результатами обстеження складається протокол, який підписується особами, що провели обстеження, та уповноваженою особою власника (п.2.6).

Укртрансінспекція України протягом 10 днів з дня одержання протоколу розглядає питання про видачу свідоцтва про атестацію автостанції або про відмову у його видачі. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про атестацію є невідповідність автостанції вимогам до автостанцій, наведеним у додатку 1. У разі відмови у видачі свідоцтва власник може повторно звернутись до Укртрансінспекції України щодо проведення атестації не раніше ніж через 3 місяці з дня прийняття рішення про відмову (п.2.7).

Власник повинен забезпечувати обслуговування пасажирів та автомобільних перевізників на автостанції згідно з вимогами до автостанції відповідного класу протягом строку дії свідоцтва (п.2.10).

Колегія суддів апеляційної інстанції вказує на те, що згідно п.2.11 Порядку №700, у разі недодержання вимог, встановлених для автостанції відповідного класу, Укртрансінспекція України за результатами додаткового обстеження має право анулювати свідоцтво про атестацію та виключити дану автостанцію з переліку атестованих автостанцій.

Додаткове обстеження проводиться в разі надходження від органів влади або органів місцевого самоврядування даних щодо недотримання вимог до автостанції відповідного класу (п.2.12).

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що Укртрансінспекція України була уповноважена анулювати свідоцтва про атестацію та виключити автостанції з переліку атестованих автостанцій виключно за результатами додаткового обстеження, яке проводиться в разі надходження від органів влади або органів місцевого самоврядування даних щодо недотримання вимог до автостанції та результати якого оформляються у вигляді протоколу обстеження.

Форма протоколу обстеження автостанції наведена в додатку 4 до Порядку №700, згідно якої у протоколі повинна зазначатись підстава для проведення обстеження.

Порядку №700 встановлено, що обстеження автостанцій може здійснюватись лише у двох випадках або за заявою власника, або за зверненням від органів влади або органів місцевого самоврядування щодо недотримання вимог до автостанції.

Суд першої інстанції вірно вказує, що протоколи обстеження автостанцій «Біла Церква", та "Обухів", що належить Державному підприємству "Київпассервіс", від 03.11.2015 та від 05.11.2015 в графі «Підстава для проведення обстеження» не містять такої інформації.

Суд першої інстанції не дослідив обставини, з яких підстав було проведено додаткове обстеження автостанцій, внаслідок чого неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що підтверджується наступним.

Згідно з накладеною резолюцією в.о. Міністра інфраструктури України від 19.10.2015, на Укртрансінспекцію розписано лист Прокуратури Київської області від 08.10.2015 для подальшого опрацювання.

У листі Прокуратури Київської області направлялось звернення першого заступника голови Київської обласної державної адміністрації, в якому повідомлялось про неправомірність дій осіб ДП «Київпассервіс», та порушень при наданні автостанційних послуг.

У звернені до Прокуратури Київської області, голова Київської обласної державної адміністрації, повідомляє, Обухівським міським головою направлено звернення, в якому повідомляв, що АС «Обухів» виконує лише роль зупинки. У приміщенні автостанції відсутні кімнати відпочинку водіїв, туалет, територія не придатна для стоянки автобусів, не обладнані місця посадки та висадки пасажирів.

Також, Київська обласна державна адміністрація, неодноразово зверталась до ДП «Київпассервіс», щодо врегулювання питання надання станційних послуг перевізниками та забезпечити належні умови пасажирам. Проте, ці звернення залишились без уваги.

Абзацом 3 статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

На підставі вищезазначених звернень, Укртрансінспекція (Укртрансбезпека), керуючись пунктом 2.12. Порядку 700, Укртрансінспекція провела додаткове обстеження автостанцій, внаслідок якого було виявлено порушення, які зафіксовані в протоколах обстеження.

Відтак, за результатами обстеження на підставі зазначених порушень, Укртрансінспекція правомірно наказом від 23.11.2015 № 445 анулювала свідоцтва про атестацію автостанцій «Біла Церква» та «Обухів».

Суду першої інстанції відповідач не надав жодних документів, які б підтверджували наявність законних підстав (звернення) для проведення додаткового обстеження.

Водночас, до суду апеляційної було надано відповідні документи, зокрема: звернення Київської обласної державної адміністрації від 01.09.2015 №11-26/15344 до Прокурора Київської області; звернення Асоціації «Автоперевізників Київщини» до Голови Київської ОДА; лист Міністерства інфраструктури України від 20.07.2015 №7962/25/10-15; відповідь Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 28.10.2015 №3831/11/15-15; окреме доручення першого заступника голови Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 29.10.2016 №764/11/3-15 про проведення додаткового обстеження вказаних автостанцій, які підтверджують правомірність проведення додаткового обстеження автостанцій, що на думку суду апеляційної інстанції є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Колегія суддів зауважує, що враховуючи наявність порушень вимог до автостанцій, передбачених Порядком регулювання діяльності автостанцій, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27.09.2010 №700, та що не спростовано позивачем у встановленому порядку, дії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті відповідали вимогам закону та даного Порядку.

Відсутність в протоколах обстеження від 03.11.2015 та від 05.11.2015 в графі «Підстава для проведення обстеження» відповідних даних не може бути підставою для задоволення позовних вимог, з огляду на правомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні додаткового обстеження, і наявності виявлених порушень, що підтверджується доказами, які відповідають вимогам ст.70 КАС України.

Позовна вимога про скасування наказу від 23.11.2015 № 445 «Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій» також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від позовної вимоги про визнання протиправними дій, яка не підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1 та 3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дії Державної служби України з безпеки на транспорті відповідають вимогам закону, а наказ №445 від 23.11.2015 винесено за наявності належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність порушень Державного підприємства "Київпассервіс", у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України, надав суду належні докази правомірності своїх дій та рішень, та при апеляційному розгляді справи обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 159,160, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2016 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову Державного підприємства "Київпассервіс" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування наказу.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.