Справа № 310/7281/16-а(2-а/310/671/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2017 рокусправа № 310/7281/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 року по справі № 310/7281/16-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання нечинним акту службового розслідування та протиправними дій , -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень (а.с. 30) просив визнати нечинним акт службового розслідування від 08.11.2013 щодо порушень бюджетного законодавства; визнати протиправним рішення міського голови Бакай О.А. по наданню ОСОБА_3 доручення підготувати та подати позов до позивача про відшкодування завданої шкоди відповідачу, що викладена в акті від 08.11.2013 та встановлена службовим розслідуванням, що проведене на підставі розпорядження від 10.09.2013 № 20-кс. Одночасно позивач просив визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити строк на подання адміністративного позову.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано причину пропуску строку звернення з адміністративним позовом до суду поважною та поновлено цей строк. Визнано нечинним акт службового розслідування від 8 листопада 2013 року, складений комісією з проведення службового розслідування, створеної розпорядженням міського голови Бакай О.А. від 10.09.2013 № 20-кс. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи вказане рішення суду таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржуваний акт службового розслідування не є рішенням суб'єкта владних повноважень, так як безпосередньо не породжує у позивача прав чи юридичних обов'язків і при його прийнятті відповідач не виконує владних управлінських функцій. Отже, він не може бути визнаний нечинним в розумінні вимог КАС України. Також, суд не надав належної оцінки доказам наявності вини позивача відповідно до рішення суду від 05.12.2011 у справі № 2-3742/2011 та встановленим судовими рішеннями у справі № 310/13397/13-ц обставинам, згідно з якими, проведено безспірне списання коштів з рахунку відповідача та прийнято оскаржуваний акт як доказ заявлених відповідачем позовних вимог. Крім того, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального права та не застосовано шестимісячний строк звернення до суду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України, оскільки позивач ще у 2013 році мав можливість оскаржити акт службового розслідування з огляду на поданий 25.11.2013 відповідачем позов про відшкодування завданої шкоди ОСОБА_1 в порядку регресу, одним із додатків якого була копія оскаржуваного акту. Таким чином, позивачем пропущено строк на подання адміністративного позову до суду.

Позивач у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до частини 11 ст. 35 КАС України.

Представник відповідача з'явився до суду, але надав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 25.03.2008 по 10.11.2010 обіймав посаду міського голови м. Бердянська.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2009, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2009 та ухвалою Верховного суду України від 25.03.2010, визнано незаконним та скасовано п. 7.9 рішення виконкому Бердянської міської ради від 21.07.2008 № 346 «Про оформлення права власності» за ОСОБА_4 на 22/25 частки комплексу будівель і споруд по АДРЕСА_1

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 з виконкому Бердянської міської ради на користь ОСОБА_5 була стягнута матеріальна шкода 559999,99 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. У зв'язку із набранням даним судовим рішенням законної сили, 25.09.2012 проведено безспірне списання коштів з рахунка виконавчого комітету Бердянської міської ради на виконання вказаного рішення суду в сумі 156,61 грн. та 26.09.2012 у сумі 38245,46 грн.

Розпорядженням міського голови м. Бердянська від 10.09.2013 № 20-кс створена комісія з проведення службового розслідування у зв'язку з необхідністю встановлення винних осіб та для підготовки відповідної заяви про відшкодування збитків, що стягнені з виконкому Бердянської міської ради на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011.

08.11.2013 комісією був складений акт про проведення службового розслідування, відповідно до якого рекомендовано міському голові вирішити питання щодо звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, який підписав рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 21.07.2008 № 346, що стало підставою для стягнення коштів в сумі 38402,07 грн., про відшкодування збитків, завданих виконавчому комітету Бердянської міської ради. На зазначений акт накладена резолюція міського голови про доручення ОСОБА_3 підготувати відповідну позовну заяву.

Не погоджуючись із вказаним актом службового розслідування та вчиненими діями позивач звернувся з позовом про визнання їх нечинними.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950.

Одночасно суд зазначив, що строк звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню, оскільки про порушення своїх прав, а саме, що акт є доказом вини у спричиненні шкоди, позивач дізнався з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 та відповіді відповідача на адвокатський запит від 18.07.2016.

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Строк звернення до суду в адміністративному судочинстві - це період часу, у межах якого особа може звернутися до адміністративного суду з позовною вимогою про захист своїх прав, свобод та інтересів у сфері публічних відносин.

Загальні положення визначення строків звернення до суду та процесуальних строків містяться в главі 8 розділу 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 99 цього Кодексу визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, суд для встановлення початку перебігу строку звернення до суду, мав встановити обставини, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналогічні приписи містить пункт 9 частини першої статті 155 КАС України - суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

В контексті наведених вище норм поважними визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

В даній справі суд першої інстанції погодився із твердженням позивача про те, що про оскаржений акт службового розслідування від 08.11.2013 він дізнався з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 та відповіді відповідача на адвокатський запит від 18.07.2016. При цьому суд не навів жодних мотивів, чому він вважає ці твердження доведеними, а лише зазначив, що вони підтверджені матеріалами справи, та не надав оцінки навіть тій обставині, що позов подано після спливу шести місяців навіть від дати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що про оспорюваний акт службового розслідування позивачу стало відомо під час розгляду в Бердянському міськрайонному суді Запорізької області справи № 310/13397/13-ц за позовом Виконавчого комітету Бердянської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, провадження по якій було відкрито 10.12.2013 року (а.с. 22) на підставі позовної заяви, копію якої позивач отримував і до якої було додано оскаржений акт службового розслідування (а.с. 23-24). Більш того, вказана справа була судом розглянута у відкритому судовому засіданні із участю представника ОСОБА_1, що підтверджено рішенням від 01.12.2014 р., а в тексті цього рішення, а також в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 09.04.2015 року у цій справі міститься посилання на акт службового розслідування від 08.11.2013р. та його оцінка.

Отже, наведені обставини безперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про наявність акту службового розслідування та його зміст ще з 2014 року, а тому звернувшись до суду із даним позовом в жовтні 2016 року пропустив строк звернення до суду.

Посилання позивача на те, що він не знав, що акт службового розслідування від 08.11.2013 року буде мати доказове значення у справі № 310/13397/13-ц, є недоречним оскільки це не впливає на відлік строку звернення до суду. Також не сприймає колегія суддів як поважну причину його пропуску довід позивача про досудове оскарження цього акту до прокуратури, оскільки це не має юридичного значення, не перериває течію строку звернення до суду та не підтверджено жодними доказами.

Таким чином, адміністративний позов подано до суду із пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, а суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважною, тому за приписами п.9 ч.1 ст. 155 КАС України він підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи, що адміністративний позов подано до суду із пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, а суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважною, колегія суддів вважає необхідним постанову суду скасувати та залишити позовну заяву без розгляду. Згідно частини 1 ст.203 КАС України, постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених ст. 155 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 99, 100, 155, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 року по справі № 310/7281/16-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про поновлення строку звернення до суду, визнання нечинним акту службового розслідування та визнання протиправним дій - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко