Справа № 539/3410/16-а
Суддя: Жага Е. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3410/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання - Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2014 року по справі №539/595/14-а року частково задоволені її позовні вимоги, розпорядження в частині її звільнення скасовано як незаконне, а її поновлено на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу Засульської сільської ради з 14.01.2014 р., стягнуто з Виконавчого комітету Засульської сільської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.01.2014 р. по 24.06.2014 р. в сумі 16456,00 грн.

Рішення суду в частині поновлення її на роботі було допущено до негайного виконання.

Через зволікання відповідача у виконанні вищевказаного рішення в частині поновлення її на посаді вона змушена була звертатися до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2016 року по справі №539/1413/16-а її позов було задоволено і стягнено з Виконавчого комітету Засульської сільської ради на її користь 91 736 грн.09 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 25.06.2014 року за період з 26.06.2014 року по 31.05.2016 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2016 року постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2016 року по справі №539/1413/16-а залишено без змін.

Але до цього часу відповідач так і не поновив її на роботі, а тому вона знову змушена звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 01.06.2016 року по 20.02.2017 року в сумі 35 888 грн. 88 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала, прохала його задовольнити. Також прохала стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району та третьої особи по справі - Засульської сільської ради Лубенського району Бондаренко О.І. позов не визнав, мотивуючи тим, що у відповідності до ст.3, ч.1 ст.10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів сільської ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою, тобто така посада є виборною. Відповідно до ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради. Виконавчий комітет утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. У разі звільнення заступника(заступників) сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету у зв'язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради у їх трудових книжках робиться запис: «Звільнений у зв'язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради, ч.1 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», із зазначенням дати та підстави звільнення(рішення сесії ради, його дата і номер), порядкового номера запису.

У зв'язку із спливом повноважень Засульської сільської ради шостого скликання, за приписом Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», закінчилися і повноваження усіх працівників, що обіймали посадив органі місцевого самоврядування. Наступні призначення цих чи інших осіб на посади у виконавчому органі місцевої ради мали відбутися шляхом їхнього затвердження на сесії Засульської сільської ради сьомого скликання за поданням новообраного сільського голови. Питання про обрання ОСОБА_1 на посаду заступника Засульського сільського голови нового - сьомого скликання, як то вимагає закон, було винесено на чергову одинадцяту сесію Засульської сільської ради новим сільським головою Бондаренко С.І. Але більшістю голосів депутатів сільради її кандидатура була відхилена. Відтак повноваження ОСОБА_1 згідно із законодавством України вважаються припиненими від дня закінчення повноважень органу місцевого самоврядування - Засульської сільської ради шостого скликання. Оскільки вони закінчилися в момент сформування нового складу виконавчого комітету, а саме 06.11.2015 року, з цього моменту за будь-яких обставин повинен був скінчитися трудовий договір з усіма працівниками виконавчого комітету ради.

Крім того представник відповідача вважав значно завищеною суму розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За загальним правилом, установленим частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи вирішуються судом за місцезнаходженням відповідача.

У той же час суд бере до уваги, що справи про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, за умови, коли така вимога не заявлялася одночасно з вимогою про поновлення на роботі, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосуються проходження особою публічної служби.

В ході судового розгляду справи встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району, Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району, тимчасово виконуючого обов'язки голови Засульської сільської ради Лубенського району Киби О.М. про визнання дій незаконними, скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1

Так, розпорядження тимчасово виконуючої обов'язки Засульської сільської ради Лубенського району в частині звільнення ОСОБА_1 скасовано як незаконне та її поновлено на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу Засульської сільської ради з 14.01.2014 року; стягнуто з Виконавчого комітету Засульської сільської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.01.2014 року по 24.06.2014 року в сумі 16456,00 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п.34 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Згідно зі статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статею 63 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент розгляду справи в суді позивач на роботі не поновлена.

Згідно частини 5 ст. 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту 1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2004 року (справа "Жовнер проти України) , право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов"язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Беручи до уваги вищезазначену практику Європейського суду з прав людини та ст.236 КЗпП України, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути 35 888 гривень 88 копійок середнього заробітку за час затримки виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 25.06.2014 року за період з 01.06.2016 року по 20.02.2017 року. При цьому суд погоджується із розрахунком позивача про розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду (а.с.51).

Відповідно до статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відновідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 по справі №1-13/2013, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право, згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Також в судовому засіданні представником позивача адвокат ОСОБА_2 прохала суд стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. з розрахунку 500 гривень за 1 годину участі в судовому засіданні та під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Загальна кількість годин участі адвоката в судовому засіданні та під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням становить 4 години.

Відповідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що представник позивача ОСОБА_2 брала участь в судових засіданнях 23.01.2017 року, 20.02.2017 року та 14.03.2017 року, а також вчиняла окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, то вимоги позивача щодо компенсації витрат на правову допомогу слід задовольнити.

При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати слід стягнути із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-9, 12, 14, 122, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 63, 65 ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення - задовольнити.

Стягнути з Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2014 року по справі №539/595/14-а в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу з 14.01.2014 року за період з 01.06.2016 року по 20.02.2017 року в сумі 35 888( тридцять п'ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 88 коп.

Стягнути з Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району на користь ОСОБА_1 2000 грн. понесених нею витрат на правову допомогу.

Стягнути з Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави 551 грн.20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Жага Е. Г.