Справа № 2676/11/2170
Суддя: Анісімов О.В.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2011 р. Справа № 2-а-2676/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Анісімов О.В.,

при секретарі: Бабкіній О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне об'єднання "Крещатик" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні < 3-я особа > про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційне обєднання «Крещатик» (далі по тексту позивач або ТОВ «КО «Крещатик») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні (далі по тексту відповідач або ДПІ) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Під час судового розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги.

Відповідно до остаточного змісту позовних вимог, позивач просив суд:

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсним податкового кредиту ТОВ "КО "Крещатик" сформованого на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз", за вересень 2010 року, вчинені внаслідок та реалізації акту від 25.01.2011 року, №134/23-2/3600844 з питань достовірності та повноти нарахування суми податку на додану вартість за вересень 2010 року;

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсними податкових зобовязань ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця" за вересень 2010 року, вчинені внаслідок та реалізації акту від 25.01.2011 року, №134/23-2/3600844 з питань достовірності та повноти нарахування суми податку на додану вартість за вересень 2010 року;

- зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податковий кредит ТОВ "КО "Крещатик", сформований на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз" за вересень 2010 року;

- зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкові зобовязання ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця" за вересень 2010 року;

- визнати акт від 25.01.2011 року, №134/23-2/3600844 з питань достовірності та повноти нарахування суми податку на додану вартість за вересень 2010 року таким, що не відповідає вимогам п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010 року, №984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року, №34/18722;

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсним податкового кредиту ТОВ "КО "Крещатик" сформованого на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз", за жовтень, листопад, грудень 2010 року, вчинені внаслідок та реалізації акту від 15.03.2011 року, №730/23-2/3600844 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП "Абаз" та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року;

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсними податкових зобовязань ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу виробничо-торгівельного підприємства "Ренесанс" (у формі ТОВ), приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця", товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Стиль", товариства з обмеженою відповідальністю "Игнат, ЛТД", товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Союз" за жовтень, листопад, грудень 2010 року, вчинені внаслідок складання та реалізації акту від 15.03.2011 року, №730/23-2/3600844 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП "Абаз" та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року;

- зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податковий кредит ТОВ "КО "Крещатик", сформований на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз" за жовтень, листопад, грудень 2010 року;

- зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкові зобовязання ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу виробничо-торгівельного підприємства "Ренесанс" (у формі ТОВ), приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця", товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Стиль", товариства з обмеженою відповідальністю "Игнат, ЛТД", товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Союз" за жовтень, листопад, грудень 2010 року;

- визнати акт від 15.03.2011 року, №730/23-2/36008444 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП «Абаз» та контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року таким, що не відповідає вимогам п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010 року, №984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року, №34/18722.

Ухвалою від 22.06.2011 року провадження у справі у частині визнання акту ДПІ від 25.01.2011 року, №134/23-2/3600844 з питань достовірності та повноти нарахування суми податку на додану вартість за вересень 2010 року та акту від 15.03.2011 року, №730/23-2/36008444 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП «Абаз» та контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року такими, що не відповідає вимогам п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010 року, №984 - було закрите.

Згідно адміністративного позову та відповідно до свідчень наданих представником позивача у судовому засіданні позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Так, в період часу з 11.03.2011 року по 14.03.2010 року ДПІ проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питання дотримання ним вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП «Абаз» та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року. В результаті перевірки складено акт №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року, відповідно до висновків якого в діяльності позивача виявленні порушення ч.1 та ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст.215, ст.626, ч.1 ст.628, ст.629, ст.655, ст.656, ст.658, ст.662, ч.2 ст.689, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) в частині неодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, по правочинах здійснених за період жовтень, листопад, грудень 2010 року з ПП «Абаз» та покупцями за жовтень 2010 року ВТП «Ренесанс», за листопад 2010 року ПП «КВВМПУ», за грудень 2010 року ТОВ «ТПК «Стиль»», ВТП «Ренесанс», ПП «КВВМПУ», ТОВ «Промислова група «Союз». Також, відповідно до висновків акту податковий кредит, сформований за рахунок ПП «Абаз» та відповідні дані, наведені у деклараціях з податку на додану вартість за період жовтень, листопад, грудень 2010 року, про обсяги придбання та як наслідок про обсяги продажу є недійсними.

Крім цього, в період часу з 09.12.2010 року по 15.12.2010 року ДПІ проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності та повноти нарахування сум ПДВ за вересень 2010 року. В результаті перевірки складено акт №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року, відповідно до висновків якого в діяльності позивача виявлені порушення ч.1 та ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст.215, ст.626, ч.1 ст.628, ч.1 ст.629, ст.655, ст.656, ст.658, ст.662, ч.2 ст.689, ч.2 ст.712 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, по правочинах здійснених ТОВ «КО «Крещатик» з постачальниками ПП «Абаз» сума ПДВ задекларовано у вересні 2010 року по взаємовідносинам становить 37308485 грн. 37 коп. та покупцями ПП «КВВМПУ», ТОВ «Втормет-Вінниця» у межах податкового кредиту на загальну суму ПДВ 37308485 грн. 37 коп. Також, відповідно до акту перевірки податковий кредит, сформований за рахунок ПП «Абаз» та відповідні дані наведені у деклараціях з податку на додану вартість за вересень 2010 року, про обсяги придбання та як наслідок про обсяги продажу є недійсними, внаслідок чого встановлено порушення п.1.7 ст.1, пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року, №168/97-ВР (далі по тексту Закон №168) позивачем завищено суми податкового кредиту з ПДВ по операціям з ПП «Абаз» в рамках укладених угод, які визнані недійсними за вересень 2010 року на суму ПДВ 37308485 грн. 37 коп.; п.1.6 ст.1, п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.2.3, п.п.7.2.6, п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону №168 позивачем завищено суми податкових зобовязань з ПДВ по операціям з ПП «КВВМПУ», ТОВ «Втормет-Вінниця» у вересні 2010 року, які проведені на підставі нікчемного правочину та підлягають зменшенню на суму ПДВ 37308485 грн. 37 коп. (в межах податкового кредиту з ПДВ).

Суть порушень викладених в актах перевірки полягає в тому, що позивач документально придбав у ПП «Абаз» брухт чорних металів, однак фактично зазначена операція була безтоварною, а отже не могла створювати правові наслідки, зокрема щодо формування податкового кредиту і відповідних податкових зобовязань. З зазначеними доводами ДПІ позивач не погоджується та вважає їх такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, так як господарські операції з ПП «Абаз» були реальними та відповідно документально оформленні. У звязку з цим податкові зобовязання позивача, які виникли внаслідок реалізації металобрухту іншим субєктам господарювання є чинними.

Крім цього, позивач зазначає, що жодного рішення ДПІ за наслідками розгляду вказаних актів перевірки ним не отримано, але на підставі таких актів ДПІ неправомірно внесла зміни до електронної бази даних податкової звітності позивача, а саме до бази даних Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, в якій були зменшені задекларовані позивачем показники податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість у податкових деклараціях з ПДВ. Позивач вважає дії ДПІ по зміні у вказаній базі даних показників податкового кредиту та податкових зобовязань позивача неправомірними. Також, позивач зазначає, що дії ДПІ по зміні в електронній базі податкової звітності задекларованих позивачем показників податкового кредиту та податкових зобовязань є неправомірними, і законодавством не передбачено право ДПІ за результатами перевірок змінювати в електронній базі податкової звітності задекларовані платником податків показники податкового кредиту та податкових зобовязань з ПДВ.

Представник відповідача по справі проти позову заперечила, суду пояснила, що у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2010 року позивач документував отримання від ПП «Абаз» брухт чорних металів, однак перевіркою встановлено, що зазначене підприємство відсутнє за місцезнаходженням, фактично господарську діяльність не здійснює, основний вид діяльності оптова торгівля мясом та мясопродуктами, можливості здійснювати торгівлю металовиробами і металобрухтом немає, ПП «Абаз» не декларувало у складі податкового зобовязання суму ПДВ по операціям з продажу по взаємовідносинам з ТОВ, Вважає, що операції із придбання та реалізації не мали реальний товарний характер, товар не перевозився і не зберігався, перевіркою не виявлено наявність розумних економічних або інших причин систематичного придбання та продажу товарів. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування податкового кредиту та валових витрат для інших субєктів підприємницької діяльності. При цьому представник ДПІ повідомила суду, що у провадженні слідчого відділу податкової міліції ДПА у Київській області перебуває кримінальна справа порушена по факту придбання з метою прикриття незаконної діяльності ПП «Абаз». З цих підстав ДПІ вважає, що оформлені від ПП «Абаз» податкові накладні не містять достовірної інформації, і не можуть підтверджувати правомірність податкового кредиту позивача. Зазначає, що позивач не довів факту одержання товару від ПП «Абаз» оскільки наявність у позивача лише первинних документів не є доказом проведення самої господарської операції. Також зазначає, що позивач згідно бази даних ДПІ має стан «7», тобто до єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу. З наведених підстав ДПІ вважає також безтоварними і операції позивача по реалізації товару, придбаного у ПП «Абаз», і як наслідок, вважає недійсними задекларовані позивачем податкові зобовязання за результатом такої реалізації.

Представник ДПІ в судовому засіданні підтвердив факт виключення з електронної бази даних Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України сум податкового кредиту по постачальнику ПП «Абаз», а також сум податкових зобовязань, які виникли внаслідок реалізації брухту чорних металів, придбаного у ПП «Абаз», ВТП "Ренесанс", ПП "КВВМПУ", ТОВ "Втормет-Вінниця", ТОВ "Торгово-промислова компанія "Стиль", ТОВ "Игнат, ЛТД", ТОВ "Промислова група "Союз".

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступного.

Відповідно, до змісту позовних вимог та пояснень сторін наданих в залі судового засідання предметом оскарження позивачем в рамках даної адміністративної справи є дії ДПІ, як субєкта владних повноважень, по зміні показників податкового кредиту та податкових зобовязань позивача, які на підставі декларацій з ПДВ відображаються відповідачем в централізованій електронній базі податкової звітності, а саме в базі даних, яка має назву інформаційно-електронна база «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». При цьому, суд зазначає, що в рамках цієї адміністративної справи суд надає оцінку виключно правомірності діям ДПІ щодо реалізації актів перевірки №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року та №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року.

Так, в період часу з 11.03.2011 року по 14.03.2010 року ДПІ проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питання дотримання ним вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП «Абаз» та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року. В результаті перевірки складено акт №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року, відповідно до висновків якого в діяльності позивача виявленні порушення:

- ч.1 та ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст.215, ст.626, ч.1 ст.628, ст.629, ст.655, ст.656, ст.658, ст.662, ч.2 ст.689, ч.2 ст.712 ЦК України в частині неодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, по правочинах здійснених за період жовтень, листопад, грудень 2010 року з ПП «Абаз» та покупцями за жовтень 2010 року ВТП «Ренесанс», за листопад 2010 року ПП «КВВМПУ», за грудень 2010 року ТОВ «ТПК «Стиль»», ВТП «Ренесанс», ПП «КВВМПУ», ТОВ «Промислова група «Союз».

Відповідно до висновків акту податковий кредит, сформований за рахунок ПП «Абаз» та відповідні дані, наведені у деклараціях з податку на додану вартість за період жовтень, листопад, грудень 2010 року, про обсяги придбання та як наслідок про обсяги продажу є недійсними.

Перевіркою встановлено відсутність обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за вересень, жовтень, грудень 2010 року, які підпадають під визначення ст.3,4 Закону №168.

За наслідками розгляду акту №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року ДПІ податкові повідомлення-рішення не приймались.

Крім цього, в період часу з 09.12.2010 року по 15.12.2010 року ДПІ проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності та повноти нарахування сум ПДВ за вересень 2010 року. В результаті перевірки складено акт №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року, відповідно до висновків якого в діяльності позивача виявлені порушення ч.1 та ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст.215, ст.626, ч.1 ст.628, ч.1 ст.629, ст.655, ст.656, ст.658, ст.662, ч.2 ст.689, ч.2 ст.712 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, по правочинах здійснених ТОВ «КО «Крещатик» з постачальниками ПП «Абаз» сума ПДВ задекларовано у вересні 2010 року по взаємовідносинам становить 37308485 грн. 37 коп. та покупцями ПП «КВВМПУ», ТОВ «Втормет-Вінниця» у межах податкового кредиту на загальну суму ПДВ 37308485 грн. 37 коп.

Відповідно до зазначеного акту перевірки податковий кредит, сформований за рахунок ПП «Абаз» та відповідні дані наведені у деклараціях з податку на додану вартість за вересень 2010 року, про обсяги придбання та як наслідок про обсяги продажу є недійсними.

Внаслідок цього, встановлено порушення позивачем п.1.7 ст.1, пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закон №168, а саме завищено суми податкового кредиту з ПДВ по операціям з ПП «Абаз» в рамках укладених угод, які визнанні недійсними за вересень 2010 року на суму ПДВ 37308485 грн. 37 коп.; п.1.6 ст.1, п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.2.3, п.п.7.2.6, п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону №168, а саме позивачем завищено суми податкових зобовязань з ПДВ по операціям з ПП «КВВМПУ», ТОВ «Втормет-Вінниця» у вересні 2010 року, які проведені на підставі нікчемного правочину та підлягають зменшенню на суму ПДВ 37308485 грн. 37 коп. (в межах податкового кредиту з ПДВ).

За наслідками розгляду акту №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року ДПІ податкові повідомлення-рішення не приймались.

Дослідженням матеріалів адміністративної справи, а саме податкових декларацій з податку на додану вартість та витягів з інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" по платнику податку ТОВ «КО «Крещатик», встановлено, що на підставі зазначених актів перевірки ДПІ до інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" по платнику податку ТОВ «КО «Крещатик» внесено зміни.

Так, відповідно до додатку №5 декларації з ПДВ за вересень 2010 року ТОВ «КО «Крещатик» відобразило податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» в сумі 37308485,19 коп., податкові зобовязання по постачальнику ПП «КВВМПУ» в сумі 36614306,99 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «Втормет-Вінниця» 782891,40 грн. Однак відповідно до витягу з інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" по платнику податку ТОВ «КО «Крещатик» за вересень 2010 року податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» складає 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ПП «КВВМПУ» складають 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «Втормет-Вінниця» складають 95686, 66 грн.

Відповідно до додатку №5 декларації з ПДВ за жовтень 2010 року ТОВ «КО «Крещатик» відобразило податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» в сумі 739491 коп., податкові зобовязання по постачальнику ВТП «Ренесанс» в сумі 1076908,00 грн. Однак відповідно до витягу з інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" по платнику податку ТОВ «КО «Крещатик» за жовтень 2010 року в переліку постачальників по яким сформований у жовтні 2010 року податковий кредит ПП «Абаз» відсутнє, податкові зобовязання по постачальнику ВТП «Ренесанс» складають 337416,20 грн.

Крім цього, згідно з додатком №5 декларації з ПДВ за листопад 2010 року ТОВ «КО «Крещатик» відобразило податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» в сумі 22113173,77 коп., податкові зобовязання по постачальнику ПП «КВВМПУ» в сумі 21703592,83 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «Втормет-Вінниця» 439000,42 грн. Однак відповідно до витягу з інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" по платнику податку ТОВ «КО «Крещатик» за листопад 2010 року податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» складає 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ПП «КВВМПУ» складають 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «Втормет-Вінниця» складають 8117, 63 грн.

Згідно з додатком №5 декларації з ПДВ за грудень 2010 року ТОВ «КО «Крещатик» відобразило податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» в сумі 8115217,61 коп., податкові зобовязання по постачальнику ПП «КВВМПУ» в сумі 5884240,31 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ ТПК «Стиль» 378884,91 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «Игнат, ЛТД» 250690,33 грн., податкові зобовязання по постачальнику ВТП «Ренесанс» 1256648,00 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «ПК «Союз»» 333947,71 грн. Однак відповідно до витягу з інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" по платнику податку ТОВ «КО «Крещатик» за жовтень 2010 року податковий кредит сформований по постачальнику ПП «Абаз» складає 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ПП «КВВМПУ» складають 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ ТПК «Стиль» складають 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «Игнат, ЛТД» складають 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ВТП «Ренесанс» складають 0 грн., податкові зобовязання по постачальнику ТОВ «ПК «Союз»» складають 0 грн.

Органи держаної податкової служби України, в розумінні КАС України є субєктом владних повноважень, який відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.2 КАС України при прийнятті рішень, дій чи бездіяльності повинні діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто в своїй діяльності ДПІ керується загальноправовим правилом відповідно до якого, дозволено все, що передбачено у законі.

Виходячи з цього суд зазначає, що ДПІ зобовязана дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинно обирати лише визначенні законом засоби.

Відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року, №509-ХІІ контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), а також контроль за поданням платниками податків податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, перевірка їх достовірності є одними з основних функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій.

Порядок та механізм такого контролю визначається нормативними документами Державної податкової адміністрації України

Так, наказом ДПА України від 18.04.2008 року, №266 затвердженні Методичні рекомендації про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів (далі по тексту Методичні рекомендації).

Зазначені Методичні рекомендації запроваджені в органах державної податкової служби з метою удосконалення адміністрування податку на додану вартість, руйнування схем мінімізації податкових зобов'язань, ліквідації віртуального податкового кредиту з податку на додану вартість, повноти декларування податкових зобов'язань та забезпечення своєчасності відшкодування податку на додану вартість в умовах запровадження системи подвійного контролю перевірки податкової звітності з податку на додану вартість та подання платниками податку на додану вартість розшифровок податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів.

Ретельним аналізом змісту Методичних рекомендацій судом встановлено, що їх приписи впливають на права та законні інтереси платників податків, про що також зазначено в листі Міністерства юстиції України від 18.06.2009 року, №1072-09-24 «Про незаконність наказу ДПАУ від 18.04.2008 р. №266 щодо розшифровки ПЗ та ПК з ПДВ у розрізі контрагентів».

Відповідно до п.1.3 Методичних рекомендацій для їх реалізації створенні такі програмні продукти: система формування та подання до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку податкової звітності в електронному вигляді щодо ведення обліку розшифрування податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів; система приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності щодо проведення автоматизованого контролю податкової декларації з податку на додану вартість на районному рівні; система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Згідно змісту Методичних рекомендацій (п.2.14), а також відповідно до пояснень представника ДПІ та наявних у суду витягів до інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" вносяться дані щодо податкового кредиту, податкових зобовязань платника податку, сум відхилень ПДВ, постачальників платника податку.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997р. №166 (діючого на момент подачі декларації) затверджена форма декларації з податку на додану вартість та порядок її заповнення і подання. До даного наказу були внесені зміни та доповнення наказом ДПА України від 17.03.2008 р. № 159, яким встановлено, що одночасно з декларацією повинні подаватися всі необхідні додатки до декларації, подання яких передбачено цим Порядком, а також розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої)). У разі подання уточнюючих розрахунків, в яких проводиться коригування податкових зобов'язань та/або податкового кредиту, такі ж розшифровки подаються на суму уточнення.

Таким чином, інформаційно-електронна база "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" є одним з програмних продуктів центральної бази даних податкової звітності, що введена в дію ДПА України з метою проведення перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість, в якій по податковим періодам відображаються показники податкового кредиту та податкових зобовязань платників податків у розрізі контрагентів на підставі поданої податкової звітності з ПДВ, тобто податкових декларації з податку на додану вартість з додатками №5.

Відповідно до пп.4.1.1., 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року, №2181-ІІІ (далі по тексту Закон №2181) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті. Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 31.12.2008 р. № 827 за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

З наведених нормативних актів вбачається, що обовязок платника податків подати декларацію з ПДВ узгоджується з обовязком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.

Таким чином показники податкового кредиту та податкових зобовязань конкретного платника податків, які відображаються в інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком №5, і повинні їм відповідати.

Виходячи із змісту положень п.1.1 Методичних рекомендацій інформація викладена в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" може бути використана при перевірці ДПІ контрагентів-постачальника платника податку.

При цьому, суд зазначає, що податок на додану вартість за своєю економічною суттю відноситься до непрямих податків, тобто його сума включається у вартість товарів (робіт, послуг) що поставляються продавцем. Одна операція з продажу товару викликає відповідні податкові наслідки у обох сторін цієї операції, які є платниками ПДВ, - у продавця - податкові зобовязання, а у покупця - податковий кредит на аналогічну суму.

Тобто, якщо у продавця товару податкові зобовязання рівні нулю, то і у покупця товару податковий кредит більший не може бути.

За таких обставин, у разі зміни в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкового зобовязання з ПДВ у платника податку, автоматично виникає питання щодо зміни податкового кредиту і у контрагента-постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства, поміж іншого, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому під інтересом в даному випадку необхідно розуміти виключно охоронюваний законом інтерес, під яким розуміється прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкованого у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року, №18-рн/2004).

Платник податку при подачі до ДПІ декларації з ПДВ, якщо її визнано такою, що подана, вправі розраховувати на те, що в подальшому дані викладені в ній не будуть ДПІ самостійно змінюватись, так як це автоматично вплине на його контрагентів-постачальників. В цьому полягає його законний інтерес.

Самостійна зміна ДПІ в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" показників податкового кредиту та податкових зобовязань позивача без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків), буде порушувати його права та інтереси, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобовязань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.

Враховуючи специфіку податку на додану вартість, суд вважає, що відповідність показників податкового кредиту та податкових зобовязань, що задекларовані позивачем у деклараціях з ПДВ, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси позивача, оскільки така невідповідність може мати для позивача негативні наслідки, як то: погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмова його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій, тощо.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що дії податкового органу по зміні задекларованих платником податків показників податкового кредиту та податкових зобовязань в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" можуть бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, а належним способом захисту прав та інтересів платника податків у випадку незаконності таких дій повинно бути відновлення в цій базі тих показників податкового кредиту та податкових зобовязань, які задекларував платник податків.

Дослідження матеріалів адміністративної справи, а також відповідно до свідчень представників сторін по справі, встановлено, що позивач не подавав до ДПІ уточнюючі декларації (розрахунки) з ПДВ за період вересень-грудень 2010 року, які вносили б вищезазначені зміни до показників податкового кредиту та податкових зобовязань.

Зміни в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" були внесенні самостійно ДПІ, без погодження з позивачем, на підставі актів перевірки від №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року та №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року.

Суд вважає такий спосіб захисту державних інтересів з боку ДПІ таким, що вчинений у спосіб не передбачений законами України.

Так, відповідно до ст.86 Податкового кодексу України актом оформляється перевірка під час якої виявленні порушення. При цьому відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України ці порушення мають бути виявленні щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених податків та зборів. Законами України органам державної податкової служби не делеговано повноваження щодо здійснення документальних перевірок на предмет дотримання платником податку цивільного законодавства України.

Відповідно до п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України ДПІ зобовязано самостійно визначити суму грошових зобовязань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчить про заниження або завищення суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно змісту актів перевірки від №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року та №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року ДПІ податкові зобовязання сформовані позивачем за рахунок покупців є недійсними. Тобто фактично ДПІ визнало податкові зобовязання з ПДВ, які зазначенні в деклараціях з ПДВ за вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року завищеними і у звязку, з цим в силу вимог ст.54 Податкового кодексу України мала самостійно визначити суму грошових зобовязань.

Відповідно до ч.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобовязання платника податків розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Крім цього, відповідно до положень Методичних рекомендацій перевірки, проведені органами державної податкової служби, відповідно до цих рекомендацій, мають оформлятись відповідними актами перевірки та прийняттям відповідного повідомлення-рішення.

Однак, судом встановлено, що ДПІ за наслідками розгляду актів перевірки від №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року та №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року не прийняло жодного податкового повідомлення-рішення, а лише самостійно внесла зміни до показників інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України".

Тобто у даному разі ДПІ діяла не у спосіб встановлений законом. При цьому суд зазначає, що наявність недоліків юридичної техніки певних нормативних актів, а саме прогалин, не дає право субєкту владних повноважень діяти поза межами регульованих відносин на власний розсуд, керуючись методичними рекомендаціями не зареєстрованими у встановленому законом порядку. Аналогія закону та права не може застосовуватись на шкоду охоронюваним правам та інтересам юридичних осіб.

Крім цього, суд зазначає, що відсутність остаточно прийнятого рішення в порядку встановленому законом з боку ДПІ, призводить до відсутності конкретної правової позиції по тим чи іншим відносинам цього субєкта владних повноважень, що в результаті призводить до обмеження права на захист платника податку, внаслідок чого порушується принцип, викладений в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Також, суд зазначає, що визнання податковим органом недійсним задекларованого платником податків податкового кредиту чи податкових зобовязань, як спосіб реагування на виявлені порушення податкового законодавства, законодавством не передбачений.

З пояснень представників ДПІ вбачається, що за наслідками розгляду актів перевірки від №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року та №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року відбулось «згортання» податкового кредиту та податкових зобовязань позивача за вересень-грудень 2010 року Тобто, дії по зменшенню задекларованих позивачем показників податкового кредиту та податкових зобовязань в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", сама ДПІ визначає як «згортання» податкового кредиту та податкових зобовязань.

Слід зазначити, що законодавство України з питань оподаткування не містить такого терміну, як «згортання» податкових зобовязань чи податкового кредиту, а також не передбачає і механізму такого «згортання», як способу реагування на порушення в сфері оподаткування.

Суд вважає, що дії ДПІ по «згортанню» податкового кредиту та податкових зобовязань позивача, тобто зменшення в інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" задекларованого позивачем податкового кредиту та податкових зобовязань на одну суму, не ґрунтуються на законодавстві та вчинені поза межами наданих ДПІ повноважень та не у спосіб встановлений законом, а відтак є неправомірними (незаконними).

Також суд не погоджується із висновками, викладеними в актах перевірки №730/23-2/36008444 від 15.03.2011 року та №134/23-2/36008444 від 25.01.2011 року, на підставі яких ДПІ внесло зміни до інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України".

Так, відповідно до висновків зазначених актів позивач порушив низку вимог Цивільного кодексу України у звязку з чим договори між ним та постачальником ПП «Абаз», а також покупцями ВТП "Ренесанс", ПП "КВВМПУ", ТОВ "Втормет-Вінниця", ТОВ "Торгово-промислова компанія "Стиль", ТОВ "Игнат, ЛТД", ТОВ "Промислова група "Союз" визнані нікчемним.

Основною підставою для визначення зазначених договорів нікчемними, згідно актів перевірки стало те, що вони не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Згідно ст.234 ЦК України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються ним є фіктивним. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Стаття 215 ЦК України розділяє недійсні правочини на дві підкатегорії: нікчемні правочини та оспорювані правочини. Нікчемним є правочин, якщо його недійсність (нікчемність) встановлена законом, у такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оспорюваним є правочин, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Тобто для констатації факту того, що правочин є недійсним внаслідок його нікчемності не потрібно рішення суду, так як є норма, яка це встановлює, а для констатації факту недійсності правочину, з інших підстав (крім нікчемності) потрібне окреме рішення суду.

Отже доводи ДПІ в частині визнання зазначених договорів нікчемним, у звязку з не спрямуванням їх на реальне настання правових наслідків не обґрунтовуються законом, так як з цих підстав договір може бути визнаний недійсним виключно за рішенням суду. Того рішення суду немає.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.228 ЦК України (в редакції зі змінами від 02.12.2010 року) у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Тобто правочин який ймовірно відповідає зазначеним критеріям не є нікчемним, а лише може бути визнаний судом недійсним, якщо буде доведений факт того, що він не відповідає інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже констатація в актах перевірки факту того, що правочин між зазначеними субєктами господарювання не відповідає інтересам держави і суспільства, його моральним засадам не є підставою вважати його недійсним. Виключно суд може визнати його недійсним.

Верховним Судом України в своїх постановах було викладно правову позицію відповідно до якої правочин, який вчинений з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з ч.1 ст.203, ч.2 ст.215 ЦК України є нікчемним, і визнання правочину недійсним судом не вимагається, суд зазначає наступне. На час постановлення зазначених постанов правочин, який не відповідав інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вважався таким, що порушує публічний порядок у звязку з чим і вважався нікчемним. Однак законодавець змінами до ЦК України від 02.12.2010 року виділив дві категорії правочинів: такий, що порушує публічний порядок та такий, що не відповідав інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Перший з них є нікчемним в силу припису ч.2 ст.228 ЦК України, а другий може бути визнаний судом недійсним, тобто є оспорюваним.

Відповідно до ч.1,2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

ДПІ не надала суду доказів, які б підтверджували, що визнанні нею нікчемними договори були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади.

Щодо незаконного заволодіння майна держави, суд не вважає, що несплата платником податків свідчить про заволодіння ним майном держави. Так, термін «заволодіння» походить від галузі кримінального права. Для підтвердження факту заволодіння особою майном, необхідне рішення суду яке набрало законної сили (вирок про кримінальній справі, постанова по КУпАП), чого немає в наявності у ДПІ. За таких обставин, договори між вищезазначеними субєктами господарювання не є такими, що порушують публічний порядок, а отже не є нікчемними.

Щодо доводів представника ДПІ з приводу безтоварності операцій між позивачем та ПП «Абаз», суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть виключатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

За таких обставин, суд вважає, що у разі вчинення субєктом господарювання господарської операції, яка по своїй суті є безтоварною і якщо при цьому субєкт господарювання на підставі цієї операції сформував собі податковий кредит то цей субєкт господарювання має понести відповідну юридичну відповідальність, а ДПІ, в спосіб встановлений законом, зобовязано належно відреагувати на його дії. Самостійне внесення ДПІ змін до інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" не є належним способом реагування на факти завищення податкового кредиту та по своїй природі суперечить чинному законодавству України. Без прийняття належного правового рішення по відношенню до такого субєкта господарювання з боку ДПІ не можливо вчиняти дії, які спрямовані на усунення ймовірних порушень ним податкового законодавства.

При цьому суд зазначає, що позивач по справі є субєктом господарювання якій відповідно до ліцензії АВ №442891 здійснює діяльність по заготівлі, переробки металобрухту чорних металів. Зберігається металобрухту чорних металів на орендованому майданчику відповідно до договору оренди майданчика №200710-128-П від 20.07.2010 року. На момент вчинення операцій поставки металобрухту від ПП «Абаз» до позивача, обидва субєкта господарювання були платниками податку на додану вартість, тобто володіли належною податковою правосубєктністю.

Операції з поставки товару від ПП «Абаз» до позивача документально належно оформлені, що не заперечується представником ДПІ та підтверджується реєстрами документів та протоколом обшуку від 01.02.2011 року, яким вилучено первинну документації позивача.

Тобто з викладеного слідує, що позивач мав право формувати податковий кредит по постачальнику ПП «Абаз» у разі наявності товару. Відсутність відображення зазначених господарських операцій в деклараціях з ПДВ ПП «Абаз» автоматично не може свідчити про безтоварність операції, а лише є передумовою для проведення належної перевірки з боку ДПІ та прийняття за наслідками цієї перевірки рішення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.10. 2 статті 10 Закону № 168 платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. Відповідно до пункту 10.4 статті 10 цього Закону контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом. За таких обставин суд вважає, що обовязки контролю за правильністю нарахування та сплати ПДВ покладено на податковий орган, а не на позивача. Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер, тобто якщо контрагент не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету то саме він має за це відповідати відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне обєднання «Крещатик» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання щодо способу захисту прав позивача, який необхідно застосувати у даній справі, суд вважає, що таким способом повинно бути визнання неправомірними дій ДПІ по зміні в інформаційно-електронної бази "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" задекларованого позивачем податкового кредиту та податкових зобовязань, а також зобовязання ДПІ відобразити у цій базі даних податковий кредит та податкові зобовязання позивача з ПДВ по операціям з вищевказаними контрагентами у тому вигляді, в якому вони відображені позивачем у додатках №5 до декларацій з ПДВ за вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне об'єднання "Крещатик" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсним податкового кредиту ТОВ "КО "Крещатик" сформованого на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз", за вересень 2010 року, вчинені внаслідок та реалізації акту від 25.01.2011 року, №134/23-2/3600844 з питань достовірності та повноти нарахування суми податку на додану вартість за вересень 2010 року.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсними податкових зобовязань ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця" за вересень 2010 року, вчинені внаслідок та реалізації акту від 25.01.2011 року, №134/23-2/3600844 з питань достовірності та повноти нарахування суми податку на додану вартість за вересень 2010 року.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податковий кредит ТОВ "КО "Крещатик", сформований на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз" за вересень 2010 року.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкові зобовязання ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця" за вересень 2010 року.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсним податкового кредиту ТОВ "КО "Крещатик" сформованого на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз", за жовтень, листопад, грудень 2010 року, вчинені внаслідок та реалізації акту від 15.03.2011 року, №730/23-2/3600844 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП "Абаз" та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні щодо визнання недійсними податкових зобовязань ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу виробничо-торгівельного підприємства "Ренесанс" (у формі ТОВ), приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця", товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Стиль", товариства з обмеженою відповідальністю "Игнат, ЛТД", товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Союз" за жовтень, листопад, грудень 2010 року, вчинені внаслідок складання та реалізації акту від 15.03.2011 року, №730/23-2/3600844 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП "Абаз" та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податковий кредит ТОВ "КО "Крещатик", сформований на підставі податкових накладних, виданих приватним підприємством "Абаз" за жовтень, листопад, грудень 2010 року.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні відновити в інформаційно-електронній базі "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкові зобовязання ТОВ "КО "Крещатик" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу виробничо-торгівельного підприємства "Ренесанс" (у формі ТОВ), приватного підприємства "КВВМПУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Втормет-Вінниця", товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Стиль", товариства з обмеженою відповідальністю "Игнат, ЛТД", товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Союз" за жовтень, листопад, грудень 2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 серпня 2011 р.

Суддя Анісімов О.В.

кат. 8