Справа № 308/1593/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 березня 2017 року м. Київ К/800/6550/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання нечинною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати нечинною та скасувати постанову № 23/1007 від 04.02.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 7 статті 96 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та визнати судові рішення такими, що втратили законну силу, а провадження у справі закрити.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.02.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу контрою та нагляду за проведенням перевірок управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Буяновою Світланою Василівною винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 21/1007 за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП, якою останнього було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 6800,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Згідно з частинами 2, 4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 3038-VI) суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України № 3038-VI фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Частиною 1 статті 34 Закону України № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до пунтку 1 частини 1 статті 34 Закону України № 3038-VI перед початком будівництва гаража позивач зобов'язаний був подати відповідачу повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Проте, позивачем не було подано вказаного повідомлення.

Судами встановлено, що оскаржувана постанова складена за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, протоколу про адміністративне правопорушення з додатками від 28.01.2016; акту перевірки від 28.01.2016 № 22/1007: припису про усунення порушення вимог законодавства від 28.01.2016 № 15-П/1007.

Зі змісту акту перевірки від 28.01.2016 № 22/1007 вбачається, що за результатами позапланової перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1, встановлено, що останній виконує будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку II категорії складності на власній земельній ділянці (кадастровий номер:НОМЕР_1) по АДРЕСА_1 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт всупереч пункту 2 частини 1 статті 34 та абзацу 2 частини 1, частини 2 статті 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами зазначеної позапланової перевірки головним інпектором Буяновою С.В. було винесено припис № 15-П/1007, яким зобов'язано ОСОБА_1 негайно зупинити будівельні роботи з дня отримання припису до усунення виявлених порушень, які вказані в акті перевірки від 28.01.2015 № 22/1007 та не здійснювати будь-які будівельні роботи на об'єкті будівництва.

Про отримання вказаного припису ОСОБА_1 свідчить його власноручний підпис на вказаному документі.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи повідомлення, датованого 28.01.2016, адресованого начальнику інспекції ДАБІ в Закарпатській області, ОСОБА_1 повідомляє про припинення робіт по будівництву житлового будинку по АДРЕСА_1 до отримання дозвільних документів і переробки проекту через зміну архітектора на виконання припису № 15-17/1007.

Посилання позивача щодо подання декларації про проведення підготовчих робіт не заслуговує на увагу, адже в даному випадку, як встановили суди, виконувались саме будівельні роботи, зокрема, як вбачається з матеріалів проведеної фотофіксації, збудовано перший поверх будинку, про що було зафіксовано в акті від 28.01.2016.

Таким чином, даний об'єкт належить до ІІ категорії складності, що підтверджується розрахунком архітектора Ганзел В.Й.

Враховуючи наведене, суди дійшли обгрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог та законність оскаржуваної постанови № 21/1007 від 04.02.2016 про накладення на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. за правопорушення передбачене частиною 7 статті 96 КУпАП.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання нечинною та скасування постанови.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз