Справа № 803/1724/16
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 р. № 876/650/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" до Луцької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" звернувся в суд з позовною заявою до відповідача - Луцької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, якою, з врахування доповнення до позовної заяви (а.с.65-66), просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Ш від 15 листопада 2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог ТзОВ "Україна-Баїв" зазначає, що дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання не може бути предметом камеральної перевірки. Водночас зазначає, що проведення камеральної перевірки податковим органом проведено з порушення встановлених п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України строків.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 15 листопада 2016 року №.

Постанова мотивована тим, що проведена 18.10.2016 Луцькою ОДПІ камеральна перевірка податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та за 12 місяців 2014 року здійснена контролюючим органом протиправно, оскільки проведена поза межами строків, встановлених Податковим кодексом України. Водночас, порушення Луцькою ОДПІ вимог пункту 200.10 статті 200 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною, протиправності дій відповідача щодо її проведення та відсутності правових наслідків такої. Відтак, винесене за результатами проведення камеральної перевірки податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як таке, що прийняте без належних для цього правових підстав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо компетенції контролюючих органів з питань проведення камеральних перевірок урегульовані Податковим кодексом України. Так, Розділ V «Податок на додану вартість», яким визначено право податкового органу на проведення камеральних перевірок з питань адміністрування податку на додану вартість, не містить граничних строків проведення таких перевірок, за виключення випадку звернення платника податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, в разі настання якого згідно з вимогам п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України контролюючий орган з метою узгодження заявленої суми бюджетного відшкодування зобовязаний протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, провести камеральну заявлених в ній даних. У свою чергу, таке обмеження випливає з положень ст. 102 Податкового кодексу України, зі строком 1095 днів. Зокрема, в силу вимог п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючи органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобовязання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає в адміністративному або судовому порядку.

З вказаного, на думку апелянта, слідує, що контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки з питань дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання та визначати суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених Податковим кодексом України, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом.

Відповідач вважає безпідставним застосування судом визначений п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України строк протягом 30 календарних днів, що настає за граничним терміном отримання податкової декларації, для проведення камеральної перевірки, оскільки ст. 200 Податкового кодексу України регламентує виключно порядок відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України, а безпосередньо п. 200.10 цієї статті визначає строк проведення камеральної перевірки у звязку з подачею платником податку декларації з метою отримання такого відшкодування. У спірних правовідносинах предметом перевірки було дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання, тому при її проведенні застосовується загальний строк проведення камеральних перевірок.

Вказує, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення рішення, Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області діяла виключно на підставі повноважень, в порядку та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

У розумінні п.61.1 ст.61 цього Кодексу податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення ( пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з п.76.2 ст.76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимогстатті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що що ТзОВ «Україна-Баїв» 17.11.2014 подано до Луцької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, а 16.01.2015 - податкову декларацію з податку на додану вартість за 12 місяців 2014 року.

18.10.2016 головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання ТзОВ «Україна-Баїв» за період з 17.11.2014 по 04.02.2016.

Перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Україна-Баїв» вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме не забезпечено своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість протягом граничного терміну:

- в сумі 69 455 грн з граничним терміном сплати до 30.01.2015, фактично сплачено 04.02.2015;

- в сумі 472 120 грн з граничним терміном сплати до 30.01.2015, фактично сплачено 03.02.2015;

- в сумі 16 695 грн з граничним терміном сплати до 30.11.2014, фактично сплачено 01.12.2014.

За результатами перевірки Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області складено акт від 18.10.2016 №5022/12.1/38815285.

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.11.2016 №, яким ТзОВ «Україна-Баїв» зобов'язано сплатити штрафні санкції у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в розмірі 55 827 грн.

Не погоджуючись із вказаним повідомленням ТзОВ «Україна-Баїв» звернулося до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. (п.46.1 ст.46 ПК України).

За приписами п.203.1 ст.203 ПК Укпраїни податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Нормами п.202.1 ст.202 ПК України встановлено, що для платників ПДВ звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Пунктом 200.10 ст.200 цього Кодексу визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Тобто, ця норма визначає саме порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків, а тому перевірка податкової звітності з ПДВ підлягала проведенню у межах строків, встановлених п.200.10 ст.200 ПК.

Враховуючи те, що декларації подані позивачем 17.11.2014 та 16.01.2015, а камеральна перевірка проведена 18.10.2016, свідчить про проведення такої перевірки з порушенням 30-ти денного строку, що настає за граничним терміном отримання податкової декларації.

Слід зазначити, що своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків відповідно до пп 75.1.2 п 75.1 статті 75 ПК України є предметом документальної перевірки.

При цьому відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених платником податків у податкових деклараціях (розрахунках) у контролюючого органу під час проведення камеральної перевірки ТзОВ «Україна-Баїв» не було правових підстав для встановлення дотримання строків сплати узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість, що має наслідком визнання дій відповідача щодо її проведення протиправними та відсутність правових наслідків проведення перевірки.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15 листопада 2016 року № НОМЕР_1, яким на позивача накладено штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу - 55 827 грн є безпідставним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №803/1724/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко

Судді О.О. Большакова

ОСОБА_1

Ухвала складена в повному обсязі 21.03.2017.