Справа № 206/6334/16-а (2-а/206/139/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
14 березня 2017 рокусправа № 206/6334/16-а (2-а/206/139/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.
суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.
за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальону УПП в м. Дніпро Кравця Миколи Степановича про скасування постагнови про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №1 УПП м. Дніпропетровську Кравця М.С. про визнання протиправними дії інспектора та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково.
Змінено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №242040 від 30.10.2016 року, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення та обмежено усним зауваженням.
Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі .
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що дії інспектора є протиправними оскільки справа мала розглядатися за місцезнаходженням органу уповноваженого її розглядати, інспектор не надав можливості скористатися правами, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено особу, яка її розглядає, оскаржувана постанова не містить жодного доказу її правомірності.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, відповідно до постанови позивач керуючи транспортним засобом «Ваз 11 185», державний номер НОМЕР_1 , 30.10.2016 року в м. Дніпро по вул. Гаванська керував ТЗ з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п.30.7 ПДД.
Постановою інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №1 УПП м. Дніпропетровська позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 170 грн., що підтверджується постановою серії АР № 242040 від 30.10.2016 року
Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП на місці вчинення правопорушення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення п.30.7 ПДР України, відповідно до якого, забороняється експлуатація транспортних засобів з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. В той же час позивач зазначає, що дані обставини дійсно мали місце, однак не згоден з місцем розгляду справи відповідачем.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 274 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 126, 127-1 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.
Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.
Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни,
Частина 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.
Частиною 5 ст. 258 КУпАП встановлено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.
Також згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини шоста, статті 121 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Як встановлено матеріалами справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.2 ст.122 КУпАП, безпосередньо на місці його вчинення.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення та вручається особі.
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2016 р. залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко
Суддя: О.М. Лукманова
Суддя: О.О. Круговий