Справа № 520/1351/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/1351/17
Провадження № 2-а/520/401/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси №845877 від 25.01.2017 року «Про відмову у перерахунку пенсії», зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.16 року у розмірі 80% від заробітної плати у сумі 6868,80 гривень згідно з довідкою від 23.01.17 року №01-18/29 виданої Управлінням з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради та звернути постанову до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 січня 2017 року позивач із заявою до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням посадових окладів державних службовців з 01.12.2016 року та надала довідку про складові заробітної плати з за грудень 2016 року, видану управлінням з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради від 23.01.2017 року № 01-18/29. Рішенням № 845877 від 25.01.2017 року Управлінням Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси останній відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і свої доводи обґрунтував положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-//ІІІ і зазначив, що названим Законом скасована окремо ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року, якою передбачалось право на перерахунок пенсії. Вказане рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачка вважає не законною, та такою, що підлягає скасуванню, вважає, що діями відповідача порушенні її конституційні права, що стало причиною звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому позивач посилається на те, що рішення відповідача № 845877 від 25.01.2017 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 06.02.2017 року у даній справі відповідно до ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження.

06.03.2017 року до суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Також до суду надійшло клопотання Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси щодо призначення справи за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити певні діїдо судового розгляду з посиланням на складність справи та з метою надання додаткових пояснень відповідача, однак останнє не приймається судом до уваги, оскільки відповідач скористався наданим законодавством правом з надання заперечень на позовну заяву, надав до суду відповідні заперечення, в яких мав можливість викласти всі пояснення щодо позову та надати відповідне правове обґрунтування.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3, ч.4 та п.4 ч.5ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване рішення. Справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження: не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову; не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У 2012 році Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси ОСОБА_1 була нарахована пенсія за віком у розмірі 80% від заробітної плати відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та на підставі довідок управління з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради. До виходу на пенсію працювала на посаді заступника начальника.

23 січня 2017 року, ОСОБА_1, звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м Одеси із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з більшого заробітку відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (в редакції що діяла на момент призначення пенсії) і на підставі довідки про складові заробітної плати за грудень 2016 року, видану управлінням з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради від 23.01.2017 року № 01-18/29, виходячи з розрахунку 80% суми всіх складових заробітної плати 6868,80 грн. за відповідною посадою.

Рішенням № 845877 від 25.01.2017 року Управлінням Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси останній відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і свої доводи обґрунтував положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-//ІІІ і зазначив, що названим Законом скасована окремо ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року, якою передбачалось право на перерахунок пенсії.

Однак, суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси своєю відмовою порушило конституційні права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 22 Конституції України, встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, пенсія призначалась виходячи з 80% від сум отриманої заробітної плати на момент призначення пенсії.

А, статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивача було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів» від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та застосовується з 1 грудня 2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови КМУ №268 підвищуються на 25%.

Згідно з рішенням КСУ від 09.02.1999 № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 ОСОБА_3 України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, відповідно до розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Згідно з вимогами статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року за № 3723-ХІІ (в редакції, що була чинна на час призначення пенсії позивача), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи, із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно із пунктом 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року за № 432-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», передбачалось, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Разом з тим враховуючи те, що пенсія ОСОБА_1 була призначена з грудня 2012 року Відповідач не може застосовувати положення Закону «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889- VIII, що набув чинності із 01 травня 2016 р., оскільки цим Законом на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення із набуттям чинності цього Закону, тобто із 01 травня 2016 р., а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, що не позбавляє мене права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

До правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи статті 37 та статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивача).

Згідно з довідкою виданою 23.01.17 року Управлінням з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради № 01-18/29 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавки за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1, про те, що вона справді працювала в Управлінні з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради і її заробітна плата за посадою заступника начальника, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2016 року становить: посадовий оклад - 1828,00 грн., надбавка за 10 ранг -80,00 грн., надбавка за вислугу років ( 20%) 381,60 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (50%) 1141,8 грн., щорічне преміювання ( 100 %)- 3434,4 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

А, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо відсутності затвердженого порядку перерахунку пенсії, так як бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі Суханов та Ільченко проти України (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі Будченко проти України (заява № 38677/06) від 24 липня 2014 року). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які я маю право.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 зазначив, що "загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена" (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Згідно постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-420а13 розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Така позиція Верховного Суду повністю кореспондується із статтею 58 Конституції України.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.1997 року №1-зп вказав, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативного акту.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (Лелас проти Хорватії, п. 74).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер'їлдіз проти Туреччини).

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, враховуючи вищевикладене, вважаю, що дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси грубо порушують конституційні права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в повному обсязі з урахуванням всіх отриманих виплат на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний соціальний внесок.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення № 845877 від 25.01.2017 р. управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси «Про відмову у перерахунку пенсій», а також зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.16 року у розмірі 80% від заробітної плати у сумі 6868,80 гривень згідно з довідкою від 23.01.17 року №01-18/29 виданої Управлінням з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради та з урахуванням проведених виплат.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 71, 94, 158-163, 256 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 845877 від 25 січня 2017 р. «Про відмову у перерахунку пенсій».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.16 року у розмірі 80% від заробітної плати у сумі 6868,80 гривень згідно з довідкою від 23.01.17 року №01-18/29 виданої Управлінням з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради з урахуванням проведених виплат .

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Луняченко В. О.