Справа № 753/18042/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві 4 роти лейтенант поліції Васильчука Ю.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КпАП України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2016 року, винесеної інспектором патрульної поліції Управляння патрульної поліції у м. Києві 4 роти лейтенантом поліції Васильчуком Ю.В. про те, що ОСОБА_2 22 вересня 2016 року о 21 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, на пр. Голосіївському, 132 в м. Києві, на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим допустив порушення п. 11.4 ПДР України. Наслідком чого стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а тому й звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що була встановлена правомірність дій працівника патрульної поліції в частині винесення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань позивача, та розцінюються судом, як його бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні жодні докази у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п. 11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до пункту 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16-5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Позивач у своїй позовній заяві та в апеляційній скарзі зазначає про те, що він не порушував правила дорожнього руху та не виїжджав на смугу зустрічного руху. Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що патрульний не дав йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, про що Дмитрик і зазначив в постанові від 22.09.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовані вказані вище пояснення позивача, хоча обов'язок доведення правомірності свого рішення законом покладений саме на нього.

Більше того, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року було витребувано в Управлінні патрульної поліції у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за результатами розгляду якої винесено постанову серії АР № 311446 від 22.09.2016.

На виконання вказаної ухвали Управління направило на адресу суду витяг з інформаційно-пошукової системи АРМОР щодо постанови серії АР № 311446 та електронну копію постанови серії АР № 311446 від 22.09.2016.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту здійснення позивачем вказаного вище порушення.

Таким чином, оскільки відсутній склад правопорушення, то спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт правомірності винесення ним постанови серії АР № 311446 від 22.09.2016.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві 4 роти лейтенант поліції Васильчука Ю.В. неправомірними.

Скасувати постанову серії АР №311446 від 22.09.2016 року про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 28.02.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.